ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року	Львів	Справа № 380/11028/24 пров. № А/857/22435/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Сеника Р.П.,
суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 380/11028/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя у І інстанції Мартинюк В.Я.,
дата ухвалення рішення 05 серпня 2024 року,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення не зазначена, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення від 29 лютого 2024 року о/р 913070173239 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 »; зобов`язати перерахувати пенсію за віком, призначену відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723 «Про державну службу», пунктів 10, 12 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889 «Про державну службу» з урахуванням про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) за №2603/02-21/1 від 11 січня 2024 року виданої Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з часу звернення за перерахунком такої, тобто з 21 лютого 2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення відповідача належить скасувати, оскільки додані ним до заяви про перерахунок пенсії довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) за №2603/02-21/1 від 11 січня 2024 року, яка видана компетентним органом, складена за формою та затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3, її зміст відображає всі належні складові оплати праці, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а відтак вважає, що має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 380/11028/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції оскаржила позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, так як висновок суду про те, що позовні вимоги стосуються чергового перерахунку пенсії позивача, пов?язаного зі зміною розміру заробітної плати, є безпідставним, суперечить матеріалам справи.
Судом не враховано, що позивачу призначена пенсія виходячи із її заробітку за грудень 2022 року, не враховано, що позивач, на час призначення пенсії, мала право на призначення пенсії виходячи з її заробітку за грудень 2022р. або за її вибором (тобто альтернативно) виходячи із середнього заробітку за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією. Судом не враховано, що позивачка на час звернення за пенсією не могла скористатись альтернативним правом на визначення її розміру пенсії виходячи з будь-яких 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією оскільки працедавець за останнім місцем праці відповідну довідку їй не видав на час призначенням пенсії.
Суд дійшов помилкового висновку про те, що спірні відносини стосуються перерахунку пенсії у зв?язку із зміною заробітної плати державного службовця, оскільки насправді спірні правовідносини пов?язані з перерахунком пенсії позивача, який не пов?язаний із зміною заробітної плати держслужбовця після призначення пенсії, а пов?язаний із наданням відповідачу довідки про показники заробітної плати місяців періоду, який передує призначенню позивачу пенсії. Тобто на спірні правовідносини не поширюються застосовані судом першої інстанції законодавчі норми про перерахунок пенсії у зв?язку зі зміною заробітної плати, яка має місце після призначення пенсії, а у зв?язку з необхідністю врахування показників заробітної плати, які позивач мала до призначення пенсії. Тобто оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що додана нею до заяви про перерахунок пенсії довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) №2603/02-21/1 від 11.01.2024 складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3, а її зміст відображає всі належні складові оплати праці за період з січня 2018 року по грудень 2022 року, тобто за період 60 календарних місяців, що передували призначенню пенсії.
З урахуванням наведеного просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 380/11028/24 скасувати та винести нове рішення про задоволення позову.
Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 
Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області зазначило, що чинним законодавством не визначено суб`єктивного права, які і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.
Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зазначило, що позивачу 30.10.2023 призначено пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу». Оскільки Законом №889 не передбачено проведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати, взяти до уваги довідки про складові заробітної плати, додані позивачем до заяви про перерахунок пенсії, відсутні законні підстави. 
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.
У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №380/3893/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №913070173239 від 01.02.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року у справі №380/3893/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №380/3893/23, в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, з часу звернення з заявою від 30.01.2023 року, починаючи з 30 січня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108, скасовано та прийнято постанову, якою цю позовну вимогу задоволено частково; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до      Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року,      з 30.01.2023 року, з урахуванням заробітної плати за грудень 2022 року, яка вказана у листі-довідці Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108; відмовлено в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 60 відсотків заробітної плати, яка вказана у листі-довідці Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.01.2023 року № 2603-вих-108.
На виконання вказаного рішення органом Пенсійного фонду України позивачу призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723, що підтверджується листом від 12.01.2024.
Позивач повторно звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 21.02.2024 року про перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням заробітної плати та долучила довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) від 11 січня 2024 року №2603/02-21/1 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 11 січня 2024 року №2603/02-20/1, виданими Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, визначеним за принципом екстериторіальності, о/р 913070173239 від 29 лютого 2024 року «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу», з тих підстав, що пенсія заявнику призначена з 30.10.2023, оскільки Законом №889 не передбачено проведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати, тому взяти до уваги довідки про складові заробітної плати, додані заявником до заяви про перерахунок пенсії, відсутні законні підстави.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що фактичною підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача за віком є те, що вона скористалась правом на призначення пенсії відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» з часу звернення з заявою від 30.01.2023 року.
Суд першої інстанції зазначив, що оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням (збільшенням) заробітної плати державних службовців, а відтак відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок від 11 січня 2024 року №2603/02-21/1 та від 11 січня 2024 року №2603/02-20/1, виданих Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Суд першої інстанції вказав, що прогалина в перерахунку розмірів пенсій державних службовців, у залежності від дати призначення пенсії, обов`язково має бути унормована в законі, ухваленому Верховною Радою, а не за рахунок рішення суду у справі, оскільки законодавчо визначених підстав для цього немає.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується та розглядаючи спір, зазначає наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», який набрав чинності з 01 травня 2016 року.
Згідно зі ст.90 вказаного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 2 розділу ХІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 визнано таким, що втратили чинність, зокрема Закон України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Положення пунктів 10 та 12 розділу ХІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 закріплюють, що:
- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 10);
- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 12).
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону № 3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, у разі наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 560/2398/19.
Згідно з абз. 1, 2 ч.1 ст.44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Частиною четвертою, абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Отже, перерахунок пенсії, призначеної особі, проводиться територіальним органом Пенсійного фонду України, зокрема за зверненням такої особи та поданими документами, що дають право на перерахунок пенсії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).
Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Водночас:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
У всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 7 Порядку № 622).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 (далі Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».
Такими довідками є: - про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); - про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); - про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року у справі №380/3893/23 органом Пенсійного фонду України ОСОБА_1 було призначено пенсію по віку з 30.01.2023, яку обчислено у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується листом Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.01.2024.
В той же час як вбачається з матеріалів справи позивач звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 21.02.2024 не про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням (збільшенням) заробітної плати державних службовців, а про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період до призначення пенсії державного службовця, що відмінні за своєю правовою природою.
До заяви про перерахунок пенсії від 21.02.2024 позивач додала, зокрема довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) від 11 січня 2024 року №2603/02-21/1, видану Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, у якій вказано надбавки, премії та інші виплати за період з 01.01.2018 по 31.12.2022, тобто за 60 календарних місяців до призначення позивачу пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу». 
При цьому, вказана довідка виготовлена відповідно до Постанови № 1-3 та відповідає затвердженій нею формі. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідку видано на підставі особових рахунків, відомостей про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 01.01.2018 по 31.12.2022.
Жодних заперечень щодо форми, підстав видачі, періоду, за який вказана заробітна плата для обчислення пенсії, тощо, відповідачі не навели.
Єдиною підставою, через яку відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії на підставі спірної довідки, є те, що Законом №889 не передбачено проведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати, тому взяти до уваги довідки про складові заробітної плати, додані заявником до заяви про перерахунок пенсії, відсутні законні підстави.
Однак зазначена підстава для відмови в проведенні перерахунку пенсії позивача є необґрунтованою, оскільки як зазначалося вище позивач звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 21.02.2024 за перерахунком пенсії на підставі спірної довідки не у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця, а через те, що період заробітку, вказаний у цій довідці, не був врахований під час призначенні пенсії.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати, а позовну вимогу у цій частині задовольнити.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд апеляційної інстанції враховує таке.
Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
До того ж, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно Рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 (заява № 29979/04), принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
За вище встановлених обставин та нормативного регулювання, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень суд апеляційної інстанції вважає належним способом захисту порушеного права буде покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, як орган який вирішував питання перерахунку пенсії, обов`язку перерахувати позивачу пенсію за віком, призначену відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу», п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603/02-21/1 від 11.01.2024, з часу звернення за перерахунком такої пенсії, тобто з 21.02.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені апелянтом в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст. 241, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 380/11028/24 скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 29 лютого 2024 року о/р НОМЕР_1 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком, призначену відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу», п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603/02-21/1 від 11.01.2024, з часу звернення за перерахунком такої пенсії, тобто з 21.02.2024.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк