ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/30442/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року (суддя Букіна Л.Є.) 
у справі №160/30442/23
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила: 
- визнати протиправними дії та скасувати рішення Міністерства оборони України від 01.09.2023 року за №24с, прийняте у формі Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (пункт 14), в частині відмови у призначенні і не виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яка перебувала на утриманні загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21:30 у лісі поблизу населеного пункту Новоселівка, Краматорського району, Донецької області, при виконанні бойового завдання по захисту Батьківщини;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її годувальника – солдата ОСОБА_3 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, яка буде надана судом у прийнятому рішенні по справі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_3 у незареєстрованому шлюбі як чоловік і жінка та мали спільну дитину. ОСОБА_3 помер під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, у зв`язку із цим позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого військовослужбовця, смерть якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Однак отримала відмову, в якій комісія Міністерства оборони України зазначила, що суд не встановив факту її перебування на утриманні ОСОБА_3 . Позивачка вважає, що разом із заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її годувальника вона подала достатньо доказів, які, у тому числі, підтверджують факт її перебування утриманні ОСОБА_3 , відповідно рішення відповідача є протиправним та необґрунтованим. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №160/30442/23 в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції, враховуючи положення чинних нормативно-правових актів та фактичні обставини справи, зазначив, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Суд погодився з доводами відповідача щодо відсутності у позивачки на момент звернення із заявою про виплату одноразової грошової допомоги доказів на підтвердження належності її до однієї з категорій осіб, які відповідно до положень чинного законодавства мають право на призначення та виплату такої допомоги. Таким чином, суд встановив, що відповідач ухвалив оскаржуване рішення в межах наданих йому повноважень, повернувши документи заявниці на доопрацювання.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити  у повному обсязі. 
Скаржник в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не дослідив та не врахував належним чином те, що загиблий ОСОБА_3 працював трактористом, що підтверджується записами трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 а від 23.05.1994 та наданою ПСП «ФJРТУНА-АГРО» довідкою за вих. №1/10 від 01.10.2023, відповідно саме він був утриманцем сім`ї, так як сім`я складалася із їх спільної дочки ОСОБА_2 , їх онуки ОСОБА_4 , онуки дочки позивачки ОСОБА_5 – ОСОБА_6 , позивачка на роботу не працевлаштовувалася, так як займалася домогосподарством, доглядом за домашньою худобою, городом та доглядом за дітьми. Зазначені факти, встановлені та викладені в рішенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 у справі №195/2334/22, що судом першої інстанції у цій справі не взято до уваги. За таких обставин, позивачка вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що вона не надала докази на підтвердження віднесення її до однієї з категорій осіб, які відповідно до положень законодавства мають право на призначення та виплату допомоги. Скаржник також звертає увагу на те, що розглядаючи справу у подібних правовідносинах (постанова від 06.07.2022 у справі №240/5809/18) Верховний Суд сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач – ОСОБА_1 як цивільна дружина ОСОБА_3 отримала сповіщення про смерть №1524 від 17.10.2022, в якому зазначено, що її цивільний чоловік солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 при виконанні бойового завдання, потрапив під артилерійський обстріл, в результаті чого отримав поранення не сумісне з життям. 
До матеріалів справи також долучено свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 21.10.2022 зроблено відповідний актовий запис №1019.
Рішенням Томаківського районного суду від 20.01.2023 у справі №195/2334/22, яке набрало законної сили 20.02.2023, встановлено факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який загинув внаслідок військових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 в с-щі Новоселівка, Краматорського району Донецької області, постійно проживали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , до якої долучила у тому числі, копію рішення Томаківського районного суду від 20.01.2023 у справі №195/2334/22.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №24/с від 01.09.2023 з наданих позивачкою документів встановлено, що вона не відноситься до батьків, одного з подружжя або неповнолітньої дитини. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 у справі №195/2334/22 задоволено заяву про факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця. З огляду на викладене, вирішено документи ОСОБА_1 повернути на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що ОСОБА_1 , перебувала на утриманні загиблого (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Вказана копія витягу з протоколу надіслана позивачці листом ІНФОРМАЦІЯ_7 №7/17167/13 від 29.06.2023, яким повідомлено, що Комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги цивільної дружини померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 (протокол №24/с від 01.09.2023).
Вважаючи повернення документів позивачки на доопрацювання протиправним, позивачка звернулась до суду із позовом у цій справі. 
Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно із частинами першою, другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
29.07.2022 Верховна Рада України ухвалила Закон України від 29.07.2022 №2489-IX «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» (далі - Закон України від 29.07.2022 №2489-IX), яким, зокрема, текст ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в наступні редакції:
«У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)».
Зазначені зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набрали чинності 25.08.2022.
Згідно з частиною першою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
На підставі частини шостої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Частиною восьмою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).
Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пунктом 10 Порядку №975 передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.
28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168, згідно з пунктом 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що оскільки позивачка не є дружиною померлого ОСОБА_3 (ст. 16-1 Закону №2011-XII «один із подружжя, який не одружився вдруге»), відповідно вона може отримати одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 у разі визнання її членом сім`ї загиблого, що перебувала на його повному утриманні або одержувала від нього допомогу, яка була для позивачки постійним і основним джерелом засобів до існування, в розумінні Закону №2262-XII.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 у справі №195/2334/22 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який загинув внаслідок військових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що встановлення рішенням суду вищевказаного факту не свідчить по належність позивачки до переліку отримувачів одноразової грошової допомоги, який визначено приписами ст. 16-1 Закону №2011, зокрема, що позивачка є дружиною ОСОБА_3 або є його утриманцем.
Відтак, доводи скаржниці про те, що вона надала докази на підтвердження віднесення її до однієї з категорій осіб, які відповідно до положень законодавства мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, є безпідставними. Викладені в апеляційній скарзі аргументи позивачки не можна визнати достатніми, щоб підтвердити належність позивачки до кола осіб, що передбачено приписами ст.16-1 Закону №2011 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Більш того, посилання позивачки на те, що оскаржуване рішення відповідача не містить конкретного переліку документів, яких саме не достатньо для прийняття позитивного рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, з огляду на те, що у витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України №24/с від 01.09.2023 зазначено про необхідність надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що ОСОБА_1 , перебувала на утриманні загиблого (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Щодо посилань позивачки на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.07.2022 у справі №240/5809/18, суд апеляційної інстанції вважає їх помилковими, враховуючи те, що такі висновки були сформовані судом касаційної інстанції до зміни правового регулювання спірних правовідносин, оскільки у справі №240/5809/18 судом застосовувались положення ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції до набрання чинності 25.08.2022 Законом України від 29.07.2022 №2489-IX «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги», відповідно до якої:
«У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».».
Натомість, в межах цієї справи, спірні правовідносини врегульовано положеннями ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції після набрання чинності Законом України від 29.07.2022 №2489-IX «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги», відповідно до якої: 
«У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).».
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що попередня редакція ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дійсно передбачала можливість отримання одноразової грошової допомоги членами сім`ї загиблого військовослужбовця без додаткової умови щодо їх перебування на утриманні такого військовослужбовця, однак статтею 16-1 цього Закону в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі встановлено новий підхід до визначення кола осіб, які мають право на таку допомогу. Таким чином, враховуючи, що позивачка не є дружиною загиблого військовослужбовця, а проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, для отримання одноразової грошової допомоги вона має підтвердити також факт її перебування на утриманні загиблого.
Враховуючи вищевказане, беручи до уваги не надання позивачкою до заяви про призначення одноразової грошової допомоги документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 як член сім`ї загиблого перебувала на його повному утриманні або одержувала від нього допомогу, яка була для позивачки постійним і основним джерелом засобів до існування, в розумінні Закону №2262-XII, відповідно суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач обґрунтовано направив на доопрацювання документи позивачки про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.
З огляду на викладене, суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. 
Наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі №160/30442/23 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко