Справа № 442/9/25                                 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С. 
Провадження № 33/811/300/25                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        07 березня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дрогобицький міськрайонний суду Львівської області від 24 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

       вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 к. в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, ідентифікаційний код отримувача 37993783; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код установи банку 899998, код бюджетної класифікації 22030106). 
       Згідно з постановою судді, водій ОСОБА_1 10.11.2024 о 00:25 год в м. Дрогобичі на вул. Підвалля керував т.з. Wolksvagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звуження зіниць очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає даній обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, зі ст. 266 КУпАП ознайомлений.
       Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях складу правопорушення на підставі п. 1 ст. 1 ст. 247 КУпАП.
Крім цього, просить витребувати в ПП Медіс завірену копію результатів дослідження №1557439 від 11.11.2024 та ТОВ «МЛ «ДІЛА» завірену копія результатів виконання суб. замовлення ПП Медіс №062022186. 
       В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суддя відкрито та демонстративно проігнорував, що ОСОБА_1 був тверезий та не мав і не міг мати ознаки сп`яніння.
       Вказує, що на відео ознак сп`яніння не має, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання поліції.
       Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 не вживає, не вживав та навіть у руках не тримав ніколи наркотиків.
       Крім цього, 11.11.24, як тільки з`явилась можливість здав біоматеріали ПП Медіс, результат: у крові не було знайдено слідів жодних наркотичних засобів.
       Зазначає, що в матеріалах справи суду не надано належних, законних доказів встановлення ознак сп`яніння, відносно прямих вимог ст. 266 КУпАП.
       Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ввели в оману та не роз`яснили порядок та наслідки відмови від огляду взагалі.
       Заслухавши виступ ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
       Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
       Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
       Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
       Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
       Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 170099 від 10.11.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 10.11.2024 о 00:25 год в м. Дрогобичі на вул. Підвалля керував т.з. Wolksvagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звуження зіниць очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає даній обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, зі ст. 266 КУпАП ознайомлений;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- відеозаписами з місця події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував т.з. Wolksvagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, на вказаних відеозаписах зафіксовано, як що вимогу поліцейського надав посвідчення та реєстраційні документи. Також ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння декілька разів було запропоновано пройти тест на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі за допомогою Sniper, на що ОСОБА_1 відмовився, тоді поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що за відмову від проходження на стан наркотичного сп`яніння на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Також на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 отримав копію протоколу.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України. 
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
З відеозапису чітко вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Крім того, поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована відеозаписом вказує, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, розумів ситуацію у якій опинився, однак зайняв тверду позицію щодо відмови від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відеозапис з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 та з достатньою повнотою підтверджує факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.         
Апеляційний суд не може взяти результат досліджень №1557439 від 11.11.2024 здійснений ПП Медіс за результатами якої у крові ОСОБА_1 не було знайдено слідів жодних наркотичних засобів, з огляду на те, що даний результат було отримано останнім на підставі його самозвернення, без присутності поліцейських та враховуючи, що відносно нього було складено адміністративні матеріали саме за його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та є способом його самозахисту.
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. А право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
       Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.
       З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Дрогобицький міськрайонний суду Львівської області від 24 лютого 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк