ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа №: 953/10345/24 Головуючий 1 інстанції: Юрлагіна Т.В.
Провадження №: 33/818/293/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2025 року  Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з участю його захисника - адвоката Заболотька В.Б., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушниці на постанову Київського районного суду м.Харкова від 03 12 2024 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.10.2024 року о 15 годині 05 хвилин у м. Харків, вул. Леся Сердюка, буд. 36, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та від огляду у медичному закладі відмовилась, чим ОСОБА_1 порушила п. 2.5. ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, що працівники поліції запропонували їй пройти огляд, однак який саме огляд вона повинна пройти не уточнили. Крім того, було запропоновано проїхати в наркологічний диспансер, якого вже декілька років не існує.
Захисник Заболотько В.Б. у судовому засіданні підтримав позицію підзахисної, просив звернути увагу на те, що відповідно до письмових матеріалів справи працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в Харківській обласній клінічній лікарні. Однак з відеозапису вбачається, що на місці зупинки не було вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, була лише фраза огляд, що є порушенням з боку працівників поліції, оскільки вони повинні вимагати пройти конкретно огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, працівники поліції запропонували пройти огляд в Обласному наркологічному диспансері, однак такого закладу не існує, у зв`язку з реорганізацією його функції виконує Харківська обласна клінічна лікарня. Також зазначив, що на відеозаписі з бодікамери 470086 вбачається, що працівниками поліції було складено протокол в друкованому вигляді, однак акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія, які містяться в матеріалах справи, на місці не складалися, з актом та направленням ОСОБА_1 ніхто не ознайомлював. Зазначив, що його підзахисна хоч і знаходилася в такому стані, який давав підстави для проведення огляду, але на переконання сторони захисту працівниками поліції не дотримано процедуру, починаючи з пропозиції пройти огляд. Додав, що було запропоновано пройти огляд за допомогою драгера алкотест, однак поліцейський не пояснив, що це.
Таким чином, суд першої інстанції дослідивши докази по справі та пояснення учасників, суд визнав ОСОБА_1 винною в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Київського районного суду м.Харкова від 03 12 2024 року та закрити провадження у справі.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає вимогам закону.
В апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що:
- працівники поліції не повідомили та не роз`яснили, який саме огляд необхідно проходити водію ОСОБА_1 ;
- матеріали справи не містять направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження 

В судовому засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник Заболотька В.Б. підтримували вимоги апеляційної скарги в повному обсязі. Захисник зазначив, що на місці зупинки не було вимоги від працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, крім того, працівники поліції запропонували пройти огляд в Обласному наркологічному диспансері, однак такого закладу не існує, у зв`язку з реорганізацією його функції виконує Харківська обласна клінічна лікарня.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.10.2024 року о 15 годині 05 хвилин у м. Харків, вул. Леся Сердюка, буд. 36, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та від огляду у медичному закладі відмовилась, чим ОСОБА_1 порушила п. 2.5. ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При дослідженні відеозапису, що долучений до матеріалів справи, суд апеляційної інстанції вбачає підтвердження факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_2 . Додатково суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при спілкуванні працівники поліції повідомили водію ОСОБА_1 , що в останньої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонували пройти огляд на місці зупинки чи у лікаря-нарколога, на що водій ОСОБА_1 на фрагменті відеозапису на 15 год. 16 хв. 40 сек відмовилася від проходження огляду.

Так, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, - проводиться на місці зупинки за допомогою технічних приладів або у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Суд ставиться критично до аргументів, що наведені в апеляційній скарзі та зазначені захисником у судовому засіданні, зважаючи на наступне:
- сторона захисту вважає, що працівники поліції не повідомили та не роз`яснили, який саме огляд необхідно проходити водію ОСОБА_1 , але при перегляді відеозапису працівники поліції зазначили, що вбачають наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, водій ОСОБА_1 повідомила, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- сторона захисту вважає, що матеріали справи не містять направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але відповідно до а.с.5-6 в матеріалах справи міститься направлення від 27.10.2024 року складеного о 15-12 годині, до КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ "ОБЛАСНА КЛІНІЧНА НАРКОЛОГІЧНА ЛІКАРНЯ", яка відповідно до даних з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не перебуває у стадії припинення. Помилкове усне зазначення поліцейським назви закладу охорони здоров`я не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та наявність встановленого порушення п.п. 2.5 ПДР. 

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 чи її захисник не оскаржували дії співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП. 
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. 
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.
У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. 
З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника та захисника в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими. 
З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 03 12 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило