ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/1995/24	Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М. 	
Провадження № 22-ц/817/1025/24 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Дикого Юрія Олеговича на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року, ухвалене суддею Шульгач Н.М. у цивільній справі №601/1995/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 
ВСТАНОВИВ:
В червні 20234 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що з 10 серпня 2004 року по 17 січня 2012 року вона перебувала з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбу, у якому у них народилась донька — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час досягла повноліття та навчається на 1 курсі денної форми навчання в Суспільній академії наук (м. Лодзь, Республіка Польща). У зв`язку із навчанням ОСОБА_3 не може самостійно матеріально себе забезпечувати. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язаний матеріально допомагати доньці, оскільки вона її потребує. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання.
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати з 27 червня 2024 року і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років.
Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  - адвокат Дикий Ю.О. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права, оскільки суд не з`ясував наявність можливості у ОСОБА_1 сплачувати аліменти. Суд не врахував відсутність доходів у ОСОБА_1 та те, що останній є волонтером Всеукраїнського військово-цивільного об`єднання “Бойове братство України” та не отримує доходів. Крім цього, на утриманні відповідача перебуває матір ОСОБА_4 та частково молодша дочка — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, суд неправильно застосував до спірних правовідносин положення ст. ст. 179, 199 СК України та дійшов необґрунтованого висновку про те, що закон не містить заборони щодо можливості сплати аліментів одразу на ім`я дитини. 
У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Корф П.К. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду — без змін. Вказує, що закон не містить заборони щодо можливості сплати аліментів одразу на ім`я дитини. Посилання у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 є волонтером Всеукраїнського військово-цивільного об`єднання “Бойове братство України” та не отримує доходів спростовується тим, що чинним законодавство не обмежується можливість суміщення волонтерської діяльності з оплачуваною роботою.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Обставини справи.
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Гаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №09.
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.01.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
У зв`язку із досягненням ОСОБА_3 повноліття аліменти, визначені рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.01.2012 року, стягуються лише на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З розрахунку заборгованості від 18 червня 2024 року №20644 по аліментах ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №2-1471 від 17.01.2012 року вбачається, що заборгованість по аліментах у період з січня 2018 року по травень 2024 року частково погашалась та станом на 01.06.2024 становила 97872,12 грн, а станом на 1.07.2024 року заборгованість була погашена (розрахунок заборгованості станом на 1.07.2024 року).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 21.06.2024 року та витягом №229/09-24 про зареєстровних у житловому приміщенні/будинку осіб.
Згідно довідки №640/2024 від 14.06.2024, ОСОБА_8 є студенткою Суспільної академії наук. Спеціальність: Психологія, форма навчання денна. Навчання триває 5 років, плановий термін закінчення навчання: 30.09.2028.
Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків у 2024 році ОСОБА_1 доходів не отримував.
Згідно з довідкою форми ОК-5 Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу останній дохід ОСОБА_1 значиться за липень 2014 року.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Встановивши, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний, крім дочки ОСОБА_3 , має на утриманні ще одну дитину, приймаючи до уваги інтереси дочки та забезпечення її гармонійного розвитку, в тому числі забезпечення її права на одержання освітніх послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з визначеним судом розміром аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.
Так, позивачка у порядку частини третьої статті 199 СК України звернулася в суд із цим позовом, обґрунтовуючи необхідність стягнення аліментів від батька їх повнолітньої дочки, відсутністю у останньої джерела доходу, заявивши до стягнення частки від доходу відповідача на користь повнолітньої дочки сторін.
Колегія суддів, виходячи із принципу рівності прав та обов`язків батьків, визнає, що обставини, за яких тягар утримання повнолітніх дітей у зв`язку з їх навчанням лежить виключно на одному із батьків, є порушенням закону.
Проте реалізація такого обов`язку має відбуватися за сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Колегія суддів враховує особу відповідача, стан його здоров`я та розмір його доходу та перебування на його частковому утриманні іншої дочки — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак ці обставини не звільняють відповідача від виконання обов`язку із утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує допомоги, проте суттєво впливають на розмір аліментів, який слід зменшити із 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір аліментів відповідач буде спроможним сплачувати, він відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що закон не містить заборони щодо можливості сплати аліментів одразу на ім`я дитини з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_2 , тому остання відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України наділена правом звернення до суду із даним позовом. Отримання аліментів безпосередньо дитиною не суперечить приписам ч. 3 ст. 199 СК та ч. 1 ст. 179 СК України, оскільки є власністю останньої.
Слід зазначити, що ОСОБА_3 залучена до справи як третя особа, однак не висловлювала будь-яких заперечень щодо стягнення аліментів на її користь. 
Також колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача перебуває матір ОСОБА_4 , так як не надано жодних доказів на підтвердження даних обставин.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити шляхом зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання, із 1/4 до 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати з 27 червня 2024 року і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Дикого Юрія Олеговича — задовольнити частково.
Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року — змінити.
Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її утримання із 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати з 27 червня 2024 року і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 27 грудня 2024 року.

Головуюча                                                                        Хома М.В.

Судді                                                                                Костів О.З.

                                                                               Храпак Н.М.