КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4981/2025
Справа № 758/756/24
 
П О С Т А Н О В А

 
Іменем       України
 
21 лютого 2025 року                                                                                   
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач),  Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Будзан Л.Д. в м. Київ 08 листопада 2024 року про зупинення провадження в справі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, інфляційних втрат та пені за прострочення сплати аліментів,
 
в с т а н о в и в :
                                    
У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, уточнивши позовні вимоги у вересні 2024 року, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь інфляційні нарахування за період з 25 лютого 2008 року по 19 січня 2024 року в розмірі 3305,16 грн. за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 25 лютого 2008 року по 10 лютого 2024 року в розмірі 67 040 грн. на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2016 року до 18 липня 2016 року; аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 72 823,55 грн. витрат на навчання, сплачених ОСОБА_6 за період навчання з 01 вересня 2020 року по   ІНФОРМАЦІЯ_4 в Університеті ВСБ Меріто у м. Гданську (Республіка Польща); аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання в школі, в період з 10 лютого 2024 року по 28 червня 2024 року в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно; аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, у розмірі 17 575 грн., що становить половину вартості навчання у навчальному 2024 - 2025 році у Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій (ДУІКТ).
 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року провадження в справі зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 758/11499/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей.
 
Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року та поновити провадження в справі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що судом першої інстанції при постановленні ухвали повністю не враховано, що відповідач більше десяти років позбавлений батьківських прав на дітей та перебуває в розшуку.
Також судом не враховано, що відповідач почав сплачувати аліменти на дітей лише в кінці 2023 року після того, як був призваний до лав ЗСУ та відкриття кримінального провадження. Перші аліменти на дітей відповідач примусово сплатив тільки в 2024 році, основною причиною несплати аліментів відповідачем є відсутність офіційного місця роботи та зареєстрованого місця проживання, за яким його не змогли знайти державні виконавці ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, але це не завадило відповідачу отримати першу офіційну заробітну плату в ЗСУ в 2023 році, і після цього відповідач звертався до різних судів з метою уникнення сплати боргу з аліментів за всі роки заборгованості на вже повнолітніх дітей.
 
Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження в справі віднесена до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає, виходячи з наступного.
 
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які склались у цивільній справі № 758/11499/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей, впливають на вирішення вказаної справи, та вважав об`єктивно неможливим розгляд цієї справи про стягнення аліментів, інфляційних втрат та пені за прострочення сплати аліментів, до вирішення іншої справи № 758/11499/23.
 
Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
 
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів, який обґрунтовувала тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25 лютого 2008 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання рішення та виконавчого листа від 11 липня 2008 року було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 від 28 липня 2008 року. Однак відповідач не виконував свого обов`язку по утриманню дітей та не сплачував аліменти, в тому числі по дату подання даного позову. ОСОБА_2 був оголошений в розшук ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року № 2609/13480/12 за результатами розгляду подання старшого державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві щодо несплати аліментів відповідачем.  
Згідно відповіді на адвокатський запит Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року, в автоматизованій системі суду відсутні відомості про оскарження зазначеної ухвали суду та відсутні відомості щодо виконання рішення суду.
Згідно листа № 106/51-10773 від 29 грудня 2023 року Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації як отримувач наступних допомог: допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з вересня 2007 року по лютий 2009 року на дитину ОСОБА_5 , 2006 року народження, з вересня 2007 року по лютий 2009 року на загальну суму 2310 грн.; допомоги малозабезпеченим сім`ям з січня 2007 року по червень 2007 року, з липня 2008 року по грудень 2008 року, з січня 2009 року по червень 2009 року, з жовтня 2010 року по березень 2010 року на загальну суму 18220,42 грн.; державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, або місце проживання їх невідоме, на дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з січня 2009 року по червень 2009 року, з листопада 2009 року по квітень 2010 року, з жовтня 2010 року по березень 2011 року на загальну суму 12826,50 грн.
 
Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 січня 2014 року № 106-3411, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально дітей не утримує, з ним не спілкується, аліменти не сплачує.
Рішенням у справі № 760/24400/13-ц від 19 березня 2014 року Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . В матеріалах даної справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 звертався до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно матеріалів справи № 760/24400/13-ц  та виконавчого листа, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві вніс відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі вказаного рішення суду, та проставлено відмітки про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
 
В матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 28 липня 2007 року немає жодної інформації щодо знаходження боржника, однак в жовтні 2023 року ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , справа № 758/11499/23. Тільки 28 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи, з яких дізналась, що відповідач майже після 10 років розшуку самостійно знайшовся, бо став військовослужбовцем, а також його актуальну адресу проживання та номер телефону.
 
На підтвердження обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги, нею надано копію рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2007 року про стягнення аліментів, копію свідоцтва про зміну імені, копію виконавчого листа № 2-1747 від 11 липня 2008 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 28 липня 2008 року, копію відповіді на адвокатський запит ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року № 2609/13480/12, копію відповіді на адвокатський запит Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року № 01-09/594/2023, копію відповіді Управління соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації № 106/51-10773 від 29 грудня 2023 року, копію висновку органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 січня 2024 року № 106-341, копію рішення в справі № 760/24400/14-ц від 19 березня 2014 року, копію листа № 01-09/627/2023 від 29 грудня 2023 року Солом`янського районного суду м. Києва, копію листа № 1382/02-71 від 18 червня 2014 року Відділу державної реєстрації цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, детальний розрахунок за період з 25 лютого 2008 року по 14 березня 2016 року індексації аліментів на трьох дітей, детальний розрахунок за період з 15 березня 2016 року по 04 листопада 2020 року індексації аліментів на трьох дітей, детальний розрахунок за період з 05 листопада 2020 року по 19 січня 2024 року індексації аліментів на двох дітей, копії довідок щодо дітей.
 
В листопаді 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження в справі на підставі ст. 251 ЦПК України, посилаючись на те, що в Подільському районному суду м. Києва перебуває справа про виключення відомостей з батька з актових записів про народження дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які не є дітьми ОСОБА_2 , а відомості про батька були внесені на підставі факту укладеного шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , які на час зачаття дітей спільно не проживали та будь-яких стосунків інтимного характеру не мали. В свідоцтві про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в графі громадянства батька ОСОБА_2 стоїть прочерк, що свідчить про те, що при реєстрації народження дітей паспорт батька не надавався. Оскільки для оспорювання факту батьківства необхідно проведення судової генетичної експертизи на підтвердження або спростування кровної спорідненості між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , то вирішення позову про стягнення аліментів, інфляційних втрат та пені за прострочення аліментів призведе до затягування справи, а саме щодо проведення судової генетичної експертизи, оскільки мета ОСОБА_1 щодо отримання грошових коштів від ОСОБА_2 буде досягнута, і вона не буде зацікавлена у розгляді справи про виключення відомостей з батька з актових записів про народження дітей. 
Оскільки на сьогоднішній день наявний спір стосовно батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , це призводить до неможливості сформувати позицію щодо задоволення, часткового задоволення чи відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Посилалася на те, що відповідно до ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
На підставі вищевикладеного просила зупинити провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням в справі № 758/11499/23.
До заяви про зупинення провадження в справі додано копії свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також копію довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 03 серпня 2023 року солдату ОСОБА_2 про те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 по мобілізації 2022 року по теперішній час.
 
Частиною першої статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі. Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 
З огляду на наведене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
 
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.
 
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.
 
Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
 
Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
 
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній справі № 758/756/24 є стягнення аліментів, інфляційних втрат та пені на дітей, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь інфляційні нарахування за період з 25 лютого 2008 року по 19 січня 2024 року в розмірі 3305,16 грн. за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 25 лютого 2008 року по 10 лютого 2024 року в розмірі 678 040 грн. на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2016 року до 18 липня 2016 року; аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 72 823,55 грн. витрат на навчання, сплачених ОСОБА_6 за період навчання з 01 вересня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 в Університеті ВСБ Меріто у м. Гданську (Республіка Польща); аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання в школі, в період з 10 лютого 2024 року по 28 червня 2024 року в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно; аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, у розмірі 17 575 грн., що становить половину вартості навчання у навчальному 2024 - 2025 році у Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій (ДУІКТ).
 
Разом з тим, в справі № 758/11499/23 розглядається позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей.
 
Зупиняючи провадження в справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 758/11499/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей, суд першої інстанції залишив поза увагою імперативну норму частини другої статті 252 ЦПК України, відповідно до якої не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.
 
Аналогічні правові висновки щодо можливості зупинення провадження в справі про стягнення аліментів до вирішення спору про батьківство викладені в постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року в справі № 520/57/17-ц (провадження № 61-22485св19), однак безпідставно не були враховані судом першої інстанції.
 
Таким чином, суд першої інстанції не застосував норму процесуального закону, яка підлягала застосуванню, та дійшов помилкового висновку щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей.
 
Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 758/11499/23 про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи існування обставин, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги, а також враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для задоволення поданого клопотання про зупинення провадження у даній справі, та не обґрунтував причинно-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
 
Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
 
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
 
Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі не може вважатися законною і обґрунтованою, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.
 
Апеляційний суд приймає до уваги, що стороною відповідача ОСОБА_2 заявлялися дві самостійні підстави для зупинення провадження в справі, другою з яких є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України), разом із тим, зазначена підстава жодним чином не оцінювалася судом першої інстанції при вирішенні питання про зупинення провадження в справі та постановленні ухвали від 08 листопада 2024 року, апеляційна скарга ОСОБА_2 не подавалась, а відтак обґрунтованість клопотання про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, не розглядається і не оцінюється апеляційним судом.
 
Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
Водночас, вимоги апеляційної скарги про поновлення провадження в справі задоволенню не підлягають, оскільки поновленню провадження в справі має передувати зупинення провадження в справі, яке здійснено з дотриманням норм процесуального права, а не скасування апеляційним судом помилкової ухвали суду про зупинення провадження в справі.
 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,
 
 п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                                  Кашперська Т.Ц.
 
Судді:                                                                                                             Фінагеєв В.О.
 
                                                                                                                        Яворський М.А.