ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 р. 	Справа № 480/10808/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 26.08.24  по справі № 480/10808/23
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Військової частини НОМЕР_1                        
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), у якому просив суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 “індексації-різниці” грошового забезпечення, що розраховується, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4014,01 грн у місяць за період з 01.03.2018 по 18.07.2023;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 “індексацію-різницю” грошового забезпечення, що розраховується, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4 014,01 грн у місяць за період з 01.03.2018 по 18.07.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 01.12.2015 по 18.07.2023 відповідачем протиправно не нараховувалась та не виплачувалась у належному розмірі індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, що призвело до отримання грошового забезпечення не у повному обсязі. Посилаючись на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" у редакції від 15.12.2015 (далі - Порядок № 1078) та постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова № 1294), яка набрала законної сили 01.01.2008, наполягав, що при визначенні розміру індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 слід застосовувати в якості базового місяця - січень 2008 року, а у період з 01.03.2018 по 18.07.2023 відповідачем має бути нарахована та виплачена індексація – різниця грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації та розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Стверджував, що різниця між грошовим забезпеченням позивача у лютому та березні 2018 року склала 449,14 грн, тобто, не перевищила розмір можливої індексації у місяці підвищення посадових окладів 4463,15 грн, а тому позивач має право на отримання індексації-різниці у розмірі 4014,01 грн на місяць за період з 01.03.2018 по день звільнення зі служби. При цьому зауважив, що у даному випадку відповідач не наділений дискреційними повноваженнями щодо визначення іншого розміру належної позивачу індексації-різниці. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 480/10808/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 (включно) із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 (включно) із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, із урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно) із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_3 ) «індексацію-різницю» грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно), із урахуванням виплачених сум.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість, невідповідність рішення суду першої інстанції висновкам Верховного Суду в аналогічних правовідносинах та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 480/10808/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог за період з 01.06.2018 по 18.07.2023 та прийняти в цій частині постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 «індексації – різниці» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4014,01 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 18.07.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «індексацію – різницю» грошового забезпечення, що розраховується я різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4014,01 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 18.07.2023.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ані переміщення позивача з посади на посаду з різними посадовими окладами, ані невірний обрахунок грошового забезпечення позивача, підтверджений судовими рішеннями у справі № 480/10806/23 жодним чином не впливає на обов`язок відповідача нараховувати та виплачувати позивачу індексацію – різницю до дня звільнення зі служби, оскільки її розмір визначався у березні 2018 року – місяці набрання законної сили постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704), якою було скасовано Постанову № 1294 та підвищено розміри посадових окладів усіх військовослужбовців.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов суперечливих та взаємовиключних висновків щодо розповсюдження на позивача приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у період з 01.03.2018 по 31.05.2018 та неможливості їх застосування до періоду з 01.06.2018 по 18.07.2023, при цьому судом залишено поза увагою, що переміщення на посадах чи то в межах однієї військової частини, чи то в межах різних військових частин, завжди відбувається зі зміною посадового окладу, однак розмір індексації – різниці грошового забезпечення позивача (4104,01 грн) згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 повинен бути виплачений ОСОБА_1 по день звільнення з військової служби, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.04.2024 по справі № 200/564/23.
Відповідач, також не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне та неправильне з`ясування обставин у справі та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 480/10808/23 в частині задоволення позовних вимог і залишити позовну заяву без розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що з аналізу пункту 5 Порядку № 1078 та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 “Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів” (далі – Постанова № 1013) вбачається, що з 15.12.2015 на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів), а тому застосування у спірних правовідносинах при розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в якості базового місяця січня 2008 року є безпідставним, оскільки у вказаний проміжок часу базовим місяцем для всіх категорій працівників, у тому числі й для військовослужбовців є грудень 2015 року.
Також, посилаючись на розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 10.02.2016 № 248/3/9/1/108, зазначив, що у період з січня 2016 року по лютий 2018 року у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплатити індексацію грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України у Міністерства оборони України не було. 
Щодо наявності у позивача права на отримання індексації – різниці за період з 01.03.2018 по 31.05.2018 стверджував, що після набрання законної сили Постановою № 704 посадовий оклад позивача збільшився з 720,00 грн до 3080,00 грн, а тому доводи позивача про те, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації на 4014,01 грн мають суб`єктивний характер та на переконання відповідача така сума є значно завищеною, у зв`язку з чим, відсутні підстави для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення, як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу за період з 28.02.2018 по 31.12.2022.
Крім того, додав, що у зв`язку з прийняттям Постанови № 704, посадові оклади військовослужбовців збільшились, а тому у відповідності до приписів пункту 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців необхідно здійснювати з квітня 2018 року, а виплачувати за умови перевищення встановленого порогу індексації 103 відсотка, що у свою чергу відбулось лише у грудні 2018 року.
Правом на подання відзивів на апеляційні скарги учасники справи не скористались.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що під час проходження позивачем військової служби, відповідачем нараховувалося грошове забезпечення, при цьому спірним є питання визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 (включно), а також невиплата позивачу щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення у розмірі 4014,01 грн за період з 01.03.2018 до 18.07.2023 (включно).
Судом встановлено, що зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась тільки 01.01.2008 на підставі Постанови № 1294, а надалі розмір посадового окладу було змінено 01.03.2018 згідно з Постановою № 704. А відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 за новими правилами індексації відповідно до Порядку № 1078 має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому останній раз підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008 року).
З посиланням на Постанову № 704, якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу, зокрема значно підвищено посадові оклади, судом зроблено висновок, що за період з березня 2018 року для нарахування індексації грошового забезпечення базовим місцем слід вважати березень 2018 року з урахуванням правил визначення фіксованої суми індексації (різниці між попередньою сумою індексації і розміром підвищення доходу) згідно абзацу 4 пункту 5 Постанови № 1078.
Судом звернуто увагу на те, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру посадового окладу, яке вперше відбулось у січні 2008 року на підставі Постанови №1294, а не від зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових без підвищення посадових окладів (у тому числі премії та додаткових видів грошового забезпечення таких як надбавки, підвищення, винагороди).
У такому порядку, нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України" та Постанови № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018.
Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача, за висновком суду є січень 2008 року, у якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, та в подальшому - березень 2018 року у зв`язку з набранням чинності Постановою № 704.
Виходячи з даних особистої картки на грошове забезпечення позивача за 2018 рік (а.с. 16), судом першої інстанції встановлено, що місячний грошовий дохід позивача за виключенням сум, які є виплатами разового характеру становить 9035,28 грн, а за березень 2018 року - 9484,42 грн.
Розмір можливої індексації грошового забезпечення становить 4 463,15 грн, який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами, та такий підтверджується постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року по справі № 520/6243/22, від 30 листопада 2023 року по справі №420/616/23, від 07 грудня 2023 року по справі № 360/381/23.
Враховуючи, що розмір підвищення грошового доходу позивача у сумі 449,14 грн. (різниця між сумою лютого та березня 2018 року) не перевищив розмір можливої індексації, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) 4 463,15 грн, -з посиланням на абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, суд зазначив про відсутність у відповідача законних підстав не виплачувати позивачу індексацію у період з 01 березня 2018 року.
З огляду на вимоги абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу «індексації - різниці» грошового забезпечення в березні 2018 року судом розрахована як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. 449,14 грн. = 4014,01 грн.
Такий розмір «індексації - різниці» грошового забезпечення - 4014,01 грн, згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку №1078, за твердженням суду повинен був бути виплачений позивачу до наступного підвищення тарифної ставки (окладу).
За наслідками витребування у Військової частини НОМЕР_1 послужного списку позивача із відображенням посад, які позивач займав у спірний період, у тому числі і у період з 01.03.2018 до 18.07.2023 включно, а також письмових пояснень з інформацією про причини зміни розміру грошового забезпечення позивача (у тому числі посадового окладу) у липні 2018 року, січні 2019 року, лютому 2019 року, січні 2020 року, лютому 2020 року, березні 2020 року, та доказів в обґрунтування таких пояснень, судом першої інстанції встановлено, що з липня 2018 року позивач працював на різних посадах, що підтверджується копіями наказів з особової справи ОСОБА_1 , що стосуються проходження військової служби, відповідно до яких, позивач з 01.09.2018 був призначений на нові посади згідно з наказами № 129 від 01.09.2018, № 287 від 03.12.2018 та № 269 від 02.12.2019.
Вищезазначене свідчить про те, що позивач у спірний період (з 01.03.2018 до 18.07.2023) перебував на різних посадах, з різними посадовими окладами.
Враховуючи наявність зазначених наказів, судом зроблено висновок про те, що грошове забезпечення, у т.ч. і посадовий оклад, позивача в спірний період з 01.03.2018 неодноразово змінювався, що підтверджується і даними карток особового рахунку ОСОБА_1 за період з 2018 по 2023 роки щодо отриманого грошового забезпечення.
Так, станом на 01.03.2018 посадовий оклад позивача становив 3080 грн, а після призначення на нову посаду з 01.06.2018 посадовий оклад позивача становив 3260 грн (а.с.16, 34), з січня 2019 року -  3428,39 грн, з лютого 2019 року - 3440 грн, з січня 2020 року - 3546,45 грн, з лютого 2020 року - 3155,52 грн, з березня 2020 року - 3350 грн (а.с.35), а з серпня 2023 року 1945,16 грн (а.с.37).
Крім того, розмір посадового окладу позивача також змінився, що встановлено судом в межах справи №480/10806/23.
Крім того, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 по справі № 480/10806/23 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії було задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 31.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги за 2020, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102 гривні.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.01.2020 по 31.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги за 2021 рік; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270 гривні.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги за 2021 рік; з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 31.12.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги за 2022 рік; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481 гривні.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 31.12.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги за 2022 рік; з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 18.07.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік; матеріальної допомоги за 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік - 15 днів, за 2023 рік - 5 днів; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2023 рік включно; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2 684 гривні.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 18.07.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік; матеріальної допомоги за 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік - 15 днів, за 2023 рік - 5 днів; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2023 рік включно; з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2684 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином судом першої інстанції, в межах справи № 480/10806/23, встановлено, що розмір посадового окладу позивача станом на 30.01.2020, на 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 змінювався також.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 (включно) із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за вказаний період з встановленням базового місяця іншого, ніж січень 2008 року та березень 2018 року, порушують гарантії щодо грошового забезпечення військовослужбовця, а відтак право позивача щодо отримання індексації грошового забезпечення у встановленому розмірі підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 (включно) із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно) із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд першої інстанції дійшов висновку, що у контексті обставин справи відповідачем не доведено, що позивач не мав права отримати індексацію, обчислену виходячи з величини індексу споживчих цін, що становить 253,30%, та з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 року.
На переконання суду, у  межах спірних правовідносин відповідач безпідставно оминув норми абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року) та не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.
Як наслідок вищезазначеного, не перевіривши наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року) та, не встановивши факту перевищення розміру підвищення грошового доходу позивача суми індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, відповідач не встановив право позивача на отримання визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) відповідно вимог до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078.
За висновком суду, оскільки розмір можливої індексації грошового забезпечення позивача, який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року), становить 4 463,15 грн, що неодноразово досліджувалося та встановлювалося судами, та підтверджено постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року по справі № 520/6243/22, від 30 листопада 2023 року по справі №420/616/23, від 07 грудня 2023 року по справі № 360/381/23, розмір підвищення грошового доходу позивача у сумі 449,14 грн (різниця між сумою лютого та березня 2018 року) не перевищив розмір можливої індексації, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) 4 463,15 грн та в силу вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та у відповідача не було законних підстав не виплачувати позивачу індексацію у період з 01 березня 2018 року.
А відтак, відповідно до вимог абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу «індексації - різниці» грошового забезпечення в березні 2018 року повинна була розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. 449,14 грн. = 4014,01 грн.
Такий розмір «індексації - різниці» грошового забезпечення 4014,01 грн згідно абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 повинен був бути виплачений позивачу до наступного підвищення тарифної ставки (окладу).
Під час обрання періоду, за який позивач мав право на нарахування та виплату фіксованої суми 4014,01 грн в місяць відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, судом враховано, що ОСОБА_1 з 01.03.2018 до 18.07.2023 перебував на різних посадах і його посадовий оклад за наслідками переміщення на іншу посаду змінювався у бік збільшення (станом на 01.03.2018 посадовий оклад позивача становив 3080 грн, а після призначення на нову посаду з 01.06.2018 - 3260 грн, з січня 2019 року - 3428,39 грн, з лютого 2019 року - 3440 грн, з січня 2020 року 3546,45 грн, з лютого 2020 року - 3155,52 грн, з березня 2020 року - 3350 грн, з серпня 2023 року - 1945,16 грн). Також розмір посадового окладу позивача змінився станом на 30.01.2020, на 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023.
З огляду на те, що для переведених працівників Порядком № 1078 не передбачено збереження фіксованої індексації, яку вони отримували на попередній роботі (посаді), суд зазначив про порушення права позивача на отримання відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 суми індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме 4463,15 грн – 449,14 грн = 4014,01 грн лише за період з 01.03.2018 по 31.05.2018.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 «індексації-різниці» грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно), із урахуванням виплачених сум.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 «індексації – різниці» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4014,01 грн в місяць за період з 01.06.2018 по 18.07.2023 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «індексацію – різницю» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4014,01 грн в місяць за період з 01.06.2018 по 18.07.2023, суд першої інстанції вважав, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації визначається саме за новою посадою, яку займав позивач з 01.06.2018 та подальших переведень на інші посади, а відтак, дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання індексації-різниці, оскільки у вказаний проміжок часу ОСОБА_1 переводився з посади на посаду, у зв`язку з чим розмір його посадового окладу збільшився, що виключає можливість збереження фіксованої індексації, яку він отримував на попередній роботі (посаді).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України “Про індексацію грошових доходів населення” № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).
У статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З метою реалізації Закону № 1282-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, який, відповідно до пункту 1 визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Відповідачем не заперечуються обставини щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням в якості базового місяця - січня 2008 року.
Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 і від 9 грудня 2015 р. № 1013” (далі – Постанова № 77)), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. 
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV “Про внесення змін до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзац 2 цього пункту.
Постановою № 77 внесено зміни в абзац 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, та цифри "101" замінено цифрами “ 103”.
Абзац 2 пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 р. - застосовується з 01.01.2016.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 01.12.2015 (до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанова № 1013), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Тобто, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до набрання чинності Постановою № 1013), базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
Постановою № 1013 були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок, у зв`язку з чим з 15.12.2015 вступили в дію нові правила індексації заробітної плати, які в силу п.6 вказаної постанови, застосовуються з 01 грудня 2015 року.
Так, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції Постанови № 1013), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Тобто, з прийняттям Постанови № 1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.
Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що Постановою № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу за військовими (спеціальними) званнями, які визначені Додатком № 24 до Постанови № 1294.
Таким чином, у зв`язку із прийняттям вказаної постанови, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів, зокрема, з 01.12.2015, є січень 2008 року, а тому саме цей місяць в якості базового слід застосовувати при визначенні розміру індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
Разом з цим, відповідачем всупереч вимог законодавства та зокрема пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції Постанови № 1013) не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця за вказаний період - січня 2008 року для її розрахунку, що призвело до зменшення суми, що підлягає виплаті ОСОБА_1 .
З огляду на те, що відповідач, починаючи з 01.12.2015, не використовував січень 2008 року, як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, що ним не заперечується, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення військовослужбовця за вказаний період із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року.
При цьому варто зауважити, якщо на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2019 № 1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися, а тому грудень 2015 року не став для останніх "місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2019 № 1013), що свідчить про необґрунтованість доводів відповідача щодо необхідності застосування при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача базового місяця – грудня 2015 року.
Наведений висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 380/1730/22.
Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01.03.2018 по 18.07.2023, колегією суддів встановлено таке.
За визначенням, наведеним у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №120/6277/22, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, “поточної” та “індексації-різниці”. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078), що було вище розглянуто судом апеляційної інстанції.
Водночас щодо “фіксованої” суми індексації, то Верховний Суд зазначає, що Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Проте, постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток викладено у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 01.12.2015 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Отже, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Беручи до уваги, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
З системного тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 слідує, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача суду належить вирішити питання, чи має ОСОБА_1 право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.
Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21 із подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню під час апеляційного перегляду справи.
Так, з позовних вимог слідує, що позивач наполягав на тому, що має право на отримання індексації - різниці за спірний період з 01.03.2018 по 18.07.2023, водночас, відповідачем таку виплату проведено не було.
У цьому контексті колегія суддів враховує, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-ІХ (далі – Закон № 2710-ІХ) зупинено у 2023 році дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Тож у 2023 році проведення індексації грошового забезпечення, в тому числі і військовослужбовців, не здійснюється з огляду на імперативні приписи Закону № 2710-ІХ.
Наведена норма Закону № 2710-ІХ у 2023 році була чинною, неконституційною не визнана, а тому мала застосовуватись відповідачем. 
З урахуванням наведеного, підстави для задоволення позову за період з 01.01.2023 по 18.07.2023 відсутні.
Враховуючи вищенаведені висновки, колегія суддів вважає, що періодом, за який необхідно встановити наявність у позивача права на отримання індексації – різниці є проміжок часу між 01.03.2018 та 31.12.2022 включно.
Так, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) з 01.03.2018 має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Для вирішення питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, розрахованої із застосуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, враховуючи висновки суду касаційної інстанції у вищевказаних постановах, необхідно встановити наступні обставини: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається, як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 704, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Оскільки у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру, відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку № 1078, колегія суддів бере до уваги лише складові грошового забезпечення позивача, які мають постійний характер.
Враховуючи вищевикладене та керуючись абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078, колегією суддів встановлено, що грошове забезпечення позивача склало:
- у лютому 2018 року: 9035,28 грн.
- у березні 2018 року: 9484,42 грн.
Таким чином, дохід позивача у березні 2018 року підвищився на 449,14 грн (9484,42 грн – 9035,28 грн).
Враховуючи, що після набрання законної сили Постановою № 704 Кабінет Міністрів України не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, саме березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Визначаючи суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) необхідно встановити величину приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, яка з урахуванням положень Порядку №1078 та додатків до нього, а також даних з офіційного сайту Держстату України про індекс інфляції у 2008-2018 роках (за посиланням https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) розраховується наступним шляхом:
лютий 2008 року - 102,7% (індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно даних Держстата) = 1,027; березень 2008 року - 103,8% = 1,038; квітень 2008 року - 103,1% - 1,031; травень 2008 року - 101,3% = 1,013; вересень 2008 року - 101,3% = 1,013 (розраховано за наростаючим підсумком - 100,8% (червень 2008) х 99,5% (липень 2008) X 99,9% (серпень 2008) х 101,1% (вересень 2008)); жовтень 2008 року - 101,7% = 1,017; листопад 2008 року - 101,5% = 1,015; грудень 2008 року - 102,1% = 1,021; січень 2009 року - 102,9% = 1,029; лютий 2009 року - 101,5% = 1,015; березень 2009 року - 101,4% = 1,014; травень 2009 року - 101,4% = 1,014 ( розраховано за наростаючим підсумком 100,9% (квітень 2009) х 100,5% (травень 2009); червень 2009 року - 101,1% = 1,011; жовтень 2009 року - 101,4% = 1,014 ( розраховано за наростаючим підсумком - 99,9% (липень 2009) х 99,8% (серпень 2009) х 100,8 (вересень 2009) х 100,9% (жовтень 2009); листопад 2009 року - 101.1% = 1,011; січень 2010 - 102,7% = 1,027 (розраховано за наростаючим підсумком = 100,9% (грудень 2009) х 101,8% (січень 2010); лютий 2010 року - 101.9% = 1,019; вересень 2010 - 103,5% = 1,035 ( розраховано за наростаючим підсумком - 100.9% (березень 2010) х 99,7% (квітень 2010) х 99,4% (травень 2010) х 99,6% (червень 2010) х 99,8% (липень 2010) х 101,2% (серпень 2010) х 102,9% (вересень 2010); грудень 2010 року - 101,6% = 1,016 ( 100,5% (жовтень 2010) х 100.3% (листопад 2010) х 100,8% (грудень 2010); березень 2011 року - 103,3%= 1,033 (101,0% (січень 2011) х 100,9% (лютий 2011) х 101,4% (березень 2011); квітень 2011 року - 101,3% = 1,013; червень 2011 року - 101,2% = 1,012 (100,8% (травень 2011) х 100,4% (червень 2011); березень 2014 року - 101,98% = 1,020 (98,7% (липень 2011) х 99,6% (серпень 2011) х 100,1% (вересень 2011) х 100,0% (жовтень 2011) х 100,1% (листопад 2011) х 100.2% (грудень 2011) х 100,2% (січень 2012) х 100,2% (лютий 2012) х 100,3% (березень 2012) х 100,0% (квітень 2012) х 99,7% (травень 2012) х 99,7% ( червень 2012) х 99,8% (липень 2012) х 99,7% (серпень 2012) х 100,
Шляхом множення вищевказаних показників (1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1.021 х 1,029 х 1,015 х  1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1.019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1.038  х 1.014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1.140 х 1.022 х 1,016 х 1,058  х 1.040 х 1,038 х 1.037 х 1.031 х 1,031 х 1,034 = 3,533) отримуємо наростаючий індекс споживчих цін - 353,3%.
Керуючись формулою розрахунку величини приросту індексу споживчих цін, наведеною у додатку 1 до Порядку № 1078, розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін з січня 2008 року по березень 2018 року: 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3%.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про державний бюджет України на 2018 рік” у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.
Отже, у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін та поділити на 100.
Керуючись вищенаведеними положеннями отримуємо суму можливої індексації у березні 2018 року: 1762,00 грн * 253,30%/ 100 = 4463,15 грн.
Оскільки у березні 2018 року сума на яку збільшилось грошове забезпечення позивача (449,14 грн) порівняно з лютим 2018 року є меншою ніж 4463,15 грн, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання індексації - різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.
При цьому, сума індексації-різниці, що належить до виплати позивачу складає 4014,01 грн щомісячно (4463,15 грн – 449,14 грн). А відтак позивачу підлягала до виплати індексація - різниця за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у розмірі 232812,58 грн (4014,01 грн х 58 місяців).
Разом з цим, як встановлено колегією суддів з розрахункових відомостей про виплату грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з березня 2018 року по грудень 2022 року позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 21016,04 грн, відтак розмір заборгованості за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 складає 211796,54 грн.
Колегія суддів зауважує, що зміна розміру посадового окладу позивача внаслідок неодноразового переведення його з посади на посаду, на яку послався суд першої інстанції, як на підставу для відмови у задоволенні позову в оскаржуваній позивачем частині, жодним чином не пов`язана з прийняттям відповідних рішень Кабінетом Міністрів України про підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців у період часу з 01.03.2018 по 31.12.2022, а тому не є перешкодою для продовження виплати індексації - різниці у разі продовження військової служби.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.04.2024 по справі № 200/564/23.
Беручи до уваги, що переміщення позивача з посади на посаду відбувалося у період з 01.06.2018 по 31.12.2022, тобто, впродовж проходження ним військової служби, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 "індексації - різниці" грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4014,01 грн в місяць за період з 01.06.2018 по 31.12.2022 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 "індексацію - різницю" грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4014,01 грн в місяць за період з 01.06.2018 по 31.12.2022, є такими, що зроблені при неправильному застосуванні норм матеріального права.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Однак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.
Враховуючи, що під час апеляційного перегляду справи підтвердилось безпідставне незастосування відповідачем норм абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078 при вирішенні питання щодо виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, колегія суддів дійшла висновку про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4014,01 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, що зумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що належним способом захисту у спірних відносинах є зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 (включно), з визначенням в якості базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача січень 2008 року та щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, виходячи з її щомісячного розміру 4014,01 грн за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у сумі 211796,54 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на отримання індексації – різниці, проте внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та неповного дослідження обставин у справі невірно визначив період, за який відповідач повинен її нарахувати та виплатити, помилково вказавши при цьому у резолютивній частині рішення її місячний розмір у сумі 4463,15 грн замість 4014,01 грн, та не зазначивши її загальну суму, колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 480/10808/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно) із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 «індексацію-різницю» грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно), із урахуванням виплачених сум, підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про часткове задоволення позовних вимог.
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 480/10808/23 підлягає залишенню без змін. 
Доводи апеляційних скарг в іншій частині не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ч. 4 ст.229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 480/10808/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно) із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 «індексацію-різницю» грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 01.03.2018 до 31.05.2018 (включно), із урахуванням виплачених сум - скасувати. 
Прийняти в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у належному розмірі за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4014,01 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, виходячи з її розміру 4014,01 грн за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у сумі 211796,54 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 480/10808/23 – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    О.А. Спаскін