КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 лютого 2025 року м. Київ
справа №756/14259/24
провадження № 33/824/1452/2025
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Тимошенка Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ
 
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №964936          03 листопада 2024 року о 13 год. 20 хв., у м. Києві, на перехресті вул. Левка Лук`яненка - просп. Оболонський, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Лексус LX 5000», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав переваги у русі автомобілю «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_2 порушив п.16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №964935 03 листопада 2024 року о 13 год. 20 хв., у м. Києві, на перехресті вул. Левка Лук`яненка - просп. Оболонський, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності  маневру та скоїла зіткнення з автомобілем «Лексус LХ 5000» номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року визнано винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Тимошенко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а відносно ОСОБА_1 справу закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що схема ДТП, покази учасників пригоди та відеозапис вказують на інші обставини пригоди та кваліфікацію дій водіїв, а ніж ті, які встановив суд першої інстанції. 
Вказує, що суд першої інстанції не врахував особливості перехрестя, на якому сталося зіткнення автомобілів. А саме те, що дороги, які перехрещуються на ньому, розташовані одна відносно другої не під прямим кутом, а під гострим кутом.
Звертає увагу, що в даних дорожніх умовах, водій ОСОБА_2 , коли здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , виїхавши на перехрестя, не покинув своєї другорядної дороги, а продовжував рух по ній прямо у вибраному напрямку. Від того, що його дорога пролягає через перехрестя вона не перестає бути другорядною. Крім того, він повинен був дати дорогу автомобілю ОСОБА_3 , яка наближалася до перехрестя по головній дорозі - до того, як він виїхав на перехрестя, тобто утриматися від виїзду на нього. У нього була об?єктивна можливість бачити її наближення по головній дорозі та дати їй дорогу. Тобто докази наявні у справі повністю підтверджують обставини, викладені в  протоколі та ОСОБА_4 16.11 ПДР.
Зазначає, що  ОСОБА_1 рухалася по головній дорозі, яка розташована фактично по діагоналі та як зазначено вище під гострим кутом до другорядної дороги, по який рухався ОСОБА_2 . Вона не змінювала напрямку, не звертала зі своєї головної дороги нікуди. Дорога, по якій вона рухалася не перестала бути головною при проходженні через перехрестя. Тому обставини, викладені в її протоколі не відповідають дійсності та специфіці даного перехрестя, на якому сталася ДТП, чого не врахував суд. Крім того, в протоколі щодо ОСОБА_1 зазначено, що вона рухалася в попутному з ОСОБА_2 напрямку але це не відповідає дійсності і повністю спростовується матеріалами справи. Об?єктивно вона рухалася по головній дорозі, яка перехрещує другорядну на якій перебував ОСОБА_2 .
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним у повному обсязі, воно суперечить наявним у справі доказам із викладеними у них фактичним даним, що вказують на наявність зовсім протилежних висновків ніж встановлено рішенням суду.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, що прийняте 13 січня 2025 року рішення не було оголошене та обґрунтоване в судовому засіданні 13 січня 2025 року у доступний для розуміння спосіб для водіяОСОБА_6 З постановою суду та змістом рішення суду ОСОБА_1 змогла ознайомитися лише 20 січня 2025 року, коли їй надали у суді можливість ознайомитися з матеріалами справи, хоча вона зверталася за цим раніше але їй у доступі до справи відмовляли, мотивуючи тим, що немає рішення. Зазначені обставини є підставою для поновлення строку оскарження рішення суду першої інстанції.
У зв?язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді  у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 13 січня 2025 року, а апеляційна скарга на неї подана  28 січня 2025  року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
Вважаю, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вручена сторонам справи оскаржувана постанова в судовому засіданні не була, а ОСОБА_1 отримала її тільки 20 січня 2025 року після її виготовлення, під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується заявою ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 22).
В судове засідання апеляційного суду, яке призначене на 24 лютого 2025 року з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги.
В судове засідання апеляційного суду, яке призначене на 24 лютого 2025 року з`явився захисник ОСОБА_2 - адвокат Мельниченко М.С., який заперечив проти апеляційної скарги.
Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд робить висновок про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що 03 листопада 2024 року о 13 год. 20 хв., у м. Києві, на перехресті вул. Левка Лук`яненка - просп. Оболонський, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Лексус LX 5000», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав переваги у русі автомобілю «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_2 порушив п.16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №964935 03 листопада 2024 року о 13 год. 20 хв., у м. Києві, на перехресті вул. Левка Лук`яненка - просп. Оболонський, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем «Лексус LХ 5000» номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Більше того,  відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, що починає рух, перебудування чи змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.
Під початком руху слід розуміти момент, коли транспортний засіб рушає з місця, незалежно від напрямку руху (у тому числі і назад), після тривалої або короткочасної стоянки або зупинки (в тому числі і після зупинки на заборонний сигнал світлофора або регулювальника).
Під будь-якою зміною напрямку руху слід розуміти маневр, пов`язаний хоча б з незначною зміною напрямку руху по відношенню до поздовжньої осі проїзної частини.
Згідно з  п. 16.11 ПДР України «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».
Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.
З пояснень учасників ДТП, які надані одразу після дорожньо-транспортної пригоди, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась у м. Києві, на перехресті вул. Левка Лук`яненка - просп. Оболонський, 03 листопада 2024 року.
ОСОБА_2 зазначив, що керуючи автомобілем марки «Лексус LX 5000», номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Оболонський на рівні повороту по вул. Левка Лук`яненка рухався прямо у крайній правій смузі у напрямку метро «Героїв Дніпра» зі швидкістю приблизно 35 км/год. Раптово на значній швидкості автомобіль «Форд Фокус», під керуванням ОСОБА_1 номерний знак НОМЕР_2 , яка їхала позаду, зробила різке випередження і повернула із середньої другої смуги, тобто перебувала ліворуч від автомобіля ОСОБА_2 , праворуч на вул. Левка Лук`яненка. Іншими словами просто «підрізала» автомобіль. При цьому, відбулося пошкодження передньо-лівої частини його автомобіля внаслідок дотичного зіткнення. Після ДТП він зупинився на місці зіткнення, а інший автомобіль, який спричинив  ДТП, гальмуючи ще проїхав 20-25 метрів.
З пояснень другого учасника дорожньо-транспортної ОСОБА_1 вбачається, що вона їхала з кругового перехрестя, де її та інші автомобілі не пропустив автомобіль «Лексус LX 5000» номерний знак НОМЕР_1 , виконувала з`їзд по порожній середній полосі направо, де в її автомобіль ззаду  в`їхав інший автомобіль з крайньої правої полоси.
Поліцейськими було складено схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди, та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, дані щодо напрямку руху транспортних засобів, місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.
Схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.
У судовому засіданні в Київському апеляційному суді було переглянуто відеозаписи події з відеореєстраторів автомобіля ОСОБА_2 , з яких вбачається, що автомобіль «Лексус LX 5000», номерний знак НОМЕР_1 , рухається у крайній правій смузі руху, перед виїздом на нерегульоване перехрестя зупиняється, пропускає автомобіль, що рухається по головній дорозі та поступово починає рух далі, у подальшому коли автомобіль «Лексус LX 5000», номерний знак НОМЕР_1перебував на перехресті, з лівої його сторони,  автомобіль «Форд Фокус», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі позаду автомобіля «Лексус LX 5000», здійснивши  випередження  автомобіля «Лексус LX 5000» та перелаштування із середньої смуги руху, внаслідок чого відбувається зіткнення.
Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водіїв, та відеозаписами з відеореєстраторів свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до створення аварійної ситуації.        
Відтак, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №964935 від 03 листопада 2024 року, співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП, відеозапису, та пояснень учасників дорожнього руху.
Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №964935 від 03 листопада 2024 року, не надано ні суду першої інстанції ні в Київський апеляційний суд.
Доводи захисника ПетровоїО.І. про те, що вона рухалась по головній дорозі не мають правового значення, з урахуванням місця зіткнення, та того, що саме автомобіль ОСОБА_1 рухався позаду автомобіля ОСОБА_2 , виїжджав на перехрестя пізніше, ніж  автомобіль ОСОБА_2 , який вже знаходився на перехресті , рухався в крайній правій смузі і вже майже завершував проїзд перехрестя,  не створював ні кому перешкод, а ОСОБА_1 , яка бачила автомобіль Гуди Б,Б здійснювала випередження та змінювала напрямок руху, підрізаючи автомобіль ОСОБА_2 , що чітко видно з відеозапису.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 та її адвокат не надали суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги, що схема ДТП, покази учасників пригоди та відеозапис вказують на інші обставини пригоди та кваліфікацію дій водіїв, а ніж ті, які встановив суд першої інстанції, оскільки такі докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та не були спростовані ОСОБА_1 та її адвокатом в Київському апеляційному суді.
Інші доводи апеляційної скарги Київський апеляційний суд відхиляє, оскільки доказів на їх підтвердження ОСОБА_1 та її адвокат не надали до суду, а отже суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини справи, докази у сукупності та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 .
Також суд погоджується з висновком, що винуватість ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної події не доведена, оскільки відсутні підстави вважати, що дії водія ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному зв`язку з зіткненням транспортних засобів, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.
На думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість саме ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
                                                               ПОСТАНОВИВ
 
Поновити адвокату Тимошенку Владиславу Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката Тимошенка Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.В. Желепа