УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №294/2265/23 Головуючий у 1-й інст. Самойленко Л. М. 
Номер провадження №33/4805/90/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – Кравця Миколи Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кравця Миколи Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 20.10.2023 о 18 год 26 хв в м Чуднів по вул Героїв Майдану керував транспортним засобом KIA SORENTO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду адвокат Кравець М.А., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Захисник посилається на те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням встановленого законом порядку, матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебування його у стані алкогольного сп`яніння, а, отже, не містять належних і допустимих доказів вчинення його підзахисним інкримінуємого йому правопорушення. Також зазначив, що суд розглянув справу за їхньої відсутності, зумовленої поважними причинами. Окрім того, звернув увагу на невідповідність вимогам закону резолютивної частини постанови щодо вказівки на наслідки несплати штрафу.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду та вбачається з матеріалів справи, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 664626 від 20.10.2023 року, згідно якого  ОСОБА_1 20.10.2023 о 18 год 26 хв в м Чуднів по вул Героїв Майдану керував ТЗ KIA SORENTO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестер драгер 6810, результат 3,13 проміле (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат 3,13 проміле (а.с.6); роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Drager Alcotest 6810 від 20.10.2023, згідно з якою алкогольне сп`яніння  ОСОБА_1 становить 3,13 проміле (а.с.1а); постановою БАД №956362 від 20.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.8); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с.7); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 20.10.2023 (а.с.4); диском з відеозаписом фіксації обставин події (а.с.9).
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Вбачається, що  ОСОБА_1 беззаперечно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Зважаючи на виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», який показав позитивну пробу 3,13 проміле, результат якого він не заперечував, на направленні його до медичного закладу не наполягав. ОСОБА_1 роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також його було ознайомлено зі складеними відносно нього процесуальними документами, від підпису в яких він відмовився. 
Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не допущено. 
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. 
Слід зазначити, що огляд в закладі охорони здоров`я проводиться за умови незгоди водія з результатами огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, чого у даному випадку встановлено не було (ч.3 ст.266 КУпАП). Тому, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, не може бути підставою для визнання огляду недійсним, оскільки у поліцейського не виникло такого обов`язку. 
Також на відеозаписі чітко відображено дисплей спеціального технічного засобу з результатами огляду - 3,13 проміле (3 год 36 хв 26 сек), що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині. 
Неправильне зазначення у акті огляду ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленням яких проводився такий огляд, не спростовує належність і допустимість даного доказу, не є грубим порушенням, що може мати наслідком визнання огляду недійсним. 
Також, відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 працівниками поліції надавалися для огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а тому відсутність таких документів у матеріалах справи не ставить під сумнів отримані за допомогою такого засобу результати огляду.  
Підстав для витребування додаткових доказів, зазначених у клопотанні захисника від 20.01.2025, суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення. Крім того, об`єктивних перешкод в отриманні останнім та його захисником таких документів з часу надходження справи до суду не існувало.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Також, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, які детально наведені в оскаржуваній постанові.
Матеріалами справи підтверджено, що судом вжито усіх заходів щодо дотримання прав учасників судового процесу, передбачених ст.268 КУпАП. Учасники справи були повідомлені про розгляд справи судом, повторно не з`явилися в судове засідання, а тому, з огляду на положення даної норми, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, суд обґрунтовано розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Кравця М.А.
Також, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений права апеляційного оскарження судового рішення, яке реалізував. Під час апеляційного розгляду були враховані та оцінені всі доводи апеляційної скарги, які він не зміг висловити в суді першої інстанції, а також оцінені докази, наявні в матеріалах справи.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Кравця Миколи Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич