Номер провадження: 33/813/2736/24
Номер справи місцевого суду: 501/2642/24 
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       17.12.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Мишака Дмитра Едуардовича 
розглянувши апеляційну скаргу захисника Мишака Дмитра Едуардовича 
на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року 
встановив:
Постановою судді Іллічівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 08 червня 2024 року о 
16.40 год. по вул. Центральна, 37, м. Чорноморськ, Одеської області, на території порту, керував транспортним засобом марки DAF XF105.460 державний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Krone SD27 державний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя. В порушення п. 2.5 ПДР відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
В апеляційній скарзі захисник Мишак Д.Е. просить скасувати постанову судді Іллічівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
За доводами апеляційної скарги суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що долучений до матеріалів справи відеозапис є неповним, яким зафіксовано лише вимогу поліцейського на адресу ОСОБА_1 пройти огляд, при цьому не убачається, що останньому було роз`яснено його права, у тому числі, передбачені ст. 63 Конституції України, тому надані ним усні пояснення не підлягають врахуванню. Заперечуючи факт написання ОСОБА_1 письмових пояснень, що містяться у матеріалах справи, захисник звертає увагу, що у протоколі ОСОБА_1 наголошував, що алкоголь не вживав, був тверезий. Правоохоронці заздалегідь проінструктували 
ОСОБА_1 про те, які саме відповіді йому потрібно буде надавати на запитання поліцейських під час відеофіксації. Долучений поліцейськими до матеріалів справи відеозапис є недопустимим доказом, оскільки відеофіксація була проведена за допомогою мобільного телефону, який не є спеціальним технічним засобом, який вправі використовувати правоохоронці. Факт керування транспортним засобом підтверджується лише поясненнями ОСОБА_1 , інші джерела доказів, на підтвердження цієї обставини, матеріали справи не містять. Посилаючись на відеозапис, захисник звертає увагу, що у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, серед тих, що зазначені поліцейськими у протоколі. 
В судовому засіданні захисник Мишак Д.Е. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Вислухавши захисника Мишака Д.Е., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не заперечується та обставина, що на вимогу правоохоронців ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру, так і спеціалізованому закладі охорони здоров`я, тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються. 
Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, захисник посилається на те, що: судом необґрунтовано враховано пояснення, надані ОСОБА_1  на місці події; відеозапис, долучений до матеріалів справи є недопустимим доказом; факт керування  ОСОБА_1  транспортним засобом є недоведеним; ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні. 
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).
Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на медичний огляд, його поясненнями, а також відеозаписом, долученим правоохоронцями до матеріалів справи. 
З такими висновками суду, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №578130 від 08 червня 2024 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «08 червня 2024 року о 16:40 год. в Одеській області, м. Чорноморськ, вул. Центральна, б. 37 на території порту водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «DAF» д.н. НОМЕР_1 ; напівпричіп «Krone» д.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук; почервоніння обличчя. Від проходження на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі та на місці за допомогою алкотестеру «Drager» відмовився на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».
Вказаний вище протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень, при цьому останнім зазначено: «нічого не пив, був тверезий». 
Також з протоколу убачається, що ОСОБА_1 під підпис роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
З письмових пояснень ОСОБА_1 також убачається, що його ознайомлено зі ст. 63 Конституції України. 
З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, убачається, що відповідаючи на запитання правоохоронця, ОСОБА_1 підтвердив, що саме він рухався на транспортному засобі «DAF» номерний знак НОМЕР_1 , та заїхав на територію порту. ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкогольних напоїв, однак на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і спеціалізованому закладі охорони здоров`я відмовився, при цьому таку відмову не мотивував тим, що він не керував вказаним вище транспортним засобом у місці і час, зазначених у протоколі. ОСОБА_1 було повідомлено, що у зв`язку з його відмовою пройти такий огляд, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п.2.5 ПДР. 
Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо аргументів захисника про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Так, дійсно відеозапис, долучений правоохоронцями до матеріалів справи не містить фіксації моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак зважаючи на те, що факт керування автомобілем ОСОБА_1 не заперечував, як під час надання усних пояснень, так і письмових, що зазначені ним у протоколі, та на запитання поліцейського підтвердив факт керування транспортним засобом, пред`явив правоохоронцям посвідчення водія та надав документи на транспортний засіб, зазначені обставини вагомо свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у час та місці, зазначених у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення. 
Суд першої інстанції підставно врахував письмові пояснення, надані 
 ОСОБА_1 правоохоронцям на місці події, як такі, що підтверджують факт керування транспортним засобом, оскільки такі пояснення узгоджуються з тими, що надані ОСОБА_1 в усній формі та зафіксовані за допомогою відеозапису. 
Щодо посилань захисника на недопустимість відеозапису, як доказу, що міститься в матеріалах справи, апеляційний суд зауважує про таке.
Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключно національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.
Національний припис законуст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь - які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.
       За умови, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, хоча і зроблений за допомогою використання мобільного телефону, а не портативного відеореєстратора, однак при цьому він містить інформацію (відомості), що стосується предмету доказування, та з урахуванням того, що КУпАП не містить вичерпного переліку технічних засобів, за допомогою яких може здійснюватися відеофіксація обставин події, апеляційний суд не знаходить підстав для визнання відеозапису, як недопустимого джерела доказу. 
Фактичні дані, що містяться на DVD-диску, захисником не спростовані, тому апеляційний суд погоджується з оцінкою доказів, котра надана судом першої інстанції.
Твердження захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки встановлення таких ознак належить до повноважень правоохоронців, та у разі виникнення сумнівів щодо вживання водієм транспортного засобу алкогольних напоїв, останній має на вимогу правоохоронця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що передбачено п.2.5 ПДР. 
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, зокрема ст. 63 Конституції України, спростовуються матеріалами справи. 
Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
                                                         постановив:
       Апеляційну скаргу захисника Мишака Дмитра Едуардовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову судді Іллічівського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

               Суддя                                                                                         Ю.П. Лозко