СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року                                        м. Харків                        Справа № 917/379/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.
за участю представників сторін:
позивача – Заліпа Н.Ю.
відповідача  - Балабанов Г.Л.
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (вх. № 2337 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/379/24 (повне рішення складено 16.09.2024 у приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Дмитром Сірошем)
за позовом Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Полтавагаз”, м. Полтава,                                                                                                                                                                                                                     
до Акціонерного товариства “Укргазвидобування”, м. Київ, в особі філії “УГВ-СЕРВІС” Акціонерного товариства “Укргазвидобування”, м. Полтава,
про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Полтавагаз” звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі філії “УГВ-СЕРВІС” Акціонерного товариства “Укргазвидобування” про стягнення вартості нарахованих об`ємів витоку (втрат) природного газу при аварійній ситуації в сумі 401 890,93 грн та вартість витрат з виконання робіт з ліквідації аварійної ситуації (аварійно - відновлювальні роботи) в сумі 49 654,88 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що  відповідач не виконав вимог законодавства щодо забезпечення належної експлуатації власних мереж та допустив порушення у сфері ринку природного газу, що призвело до аварійної ситуації на газопроводі. АТ “Полтавагаз” проведено всі необхідні дії з ліквідації аварійної ситуації. За наслідками ліквідації аварійної ситуації Оператором ГРМ понесені збитки, відшкодування яких покладено на особу, яка її завдала, тому АТ “Полтавагаз” з урахуванням вимог Кодексу ГРМ та Методики визначення розмірів нормованих та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу проведений розрахунок об`єму витоку (витрат) природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід по вул. Серьогіна, 9 в м. Полтава, загальний обсяг яких становить 19,332 тис. м. куб. АТ “Полтавагз” проведено нарахування об`ємів витоку (втрат) природного газу при аварійній ситуації у відповідності до вимог Кодексу ГРМ.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі №917/379/24 позов задоволено.
Стягнуто  з Акціонерного товариства “Укргазвидобування”  в особі філії “УГВ-СЕРВІС” Акціонерного товариства “Укргазвидобування” на користь Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Полтавагаз” 451 545,81 грн. збитків та 6773,19 грн. судового збору.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що :
- відповідно до вимог пункту 3.3 розділу III Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетику та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285 та пункту 3  глави 5 розділу III Кодексу ГРМ  власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі))  газових мереж відповідають за експлуатацію власних мереж та їх складових, технічний стан і безпечне користування газопроводами; 
- ділянка газопроводу середнього тиску на якій сталася аварія від місця врізки в розподільчий газопровід с/т до ШРП і КБРТ, ШРП з РД-50 м*2 КБРТ з РДГД-20 від ШРП до 2 вузла обліку від КБРТ до 1 вузла обліку за адресою: м. Полтава вул. Серьогіна, знаходиться на балансі ГПУ “Полтавагазвидобування”, як зазначено в акті розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 та схемою до нього, який в подальшому було передано на баланс новоствореної Філії АТ “Укргазвидобування – “УГВ-Сервіс” відповідно до наказу АТ “Укргазвидобування” №231 від 26.04.2016 зі змінами внесеними наказом АТ Укргазвидобування” № 275 від 26.05.2016 (Лист міститься в матеріалах справи);
- переукладання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності від 12.10.2007 не тягне за собою зміни відповідальності балансової належності, тому навіть у разі переукладання акту розмежування, зони відповідальності не змінилися б, і за ділянку газопроводу на якій сталася аварія відповідач ніс би відповідальність;
- акт розмежування балансової належності від 12.10.2007 відповідає вимогам абзацу другому пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, оскільки містить схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла (вузлів) обліку) та напрямів потоків природного газу;
- до акту розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 та схеми до нього, з дня підписання зміни не вносились, межі балансової належності не змінювались;
- відповідачем не надано жодного доказу на спростування, що аварія сталася не в зоні відповідальності “УГВ-Сервіс” АТ “Укргазвидобування” за точкою розмежування, яку обслуговує відповідач;
- вимог законодавства щодо забезпечення належної експлуатації власних мереж відповідач не виконав та допустив порушення щодо технічного обслуговування газових мереж, які знаходяться на його балансі, що призвело до аварійної ситуації на газопроводі, ліквідація, якої спричинила збитки позивачу в розмірі 451545,81 грн, що підтверджується доказами, наданими позивачем, при цьому між діями відповідача та збитками, завданими позивачу, наявний причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідач 04.10.2024, тобто у межах двадцятиденного строку, установленого ч.1 ст.256 ГПК України, через систему "Електронний суд" подав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що:
-   акт приймання-передачі природного газу №10819 від 31.05.2023 за відсутності доказів  проведеної оплати не свідчить та не підтверджує придбання позивачем 19,33200 тис. м. куб. природного газу, як покриття збитків втраченого в результаті аварії 11.05.2023 ;
- акт розмежування балансової належності газових мереж (ГРМ) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 з Додатком №1 «Схема газопроводів до Акту розмежування між ПАТ «Полтавагаз» та ГПУ «ПГВ» доданий позивачем до позовної заяви, не відповідає оригіналу Акту від 12.10.2007, який є в розпорядженні відповідача, у зв`язку з чим відповідачем до суду було подано клопотання про витребування доказу – оригіналу Акту від 12.07.2007 з Додатком №1, яке  ухвалою від 14.05.2024 було задоволено, проте позивач не виконав вимог зазначеної ухвали  і до початку розгляду справи по суті оригіналу Акту від 12.07.2007 з Додатком №1 до суду не надав;
-   позивач згідно з укладеним з відповідачем договором розподілу газу міг і був зобов`язаний встановити номінальну потужність газового обладнання АТ «Укргазвидобування», а тому розрахунок АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз» на підставі п.п.6, 7 п.4 Глави ХІ Кодексу ГРМ зроблений незаконно;
- суд поклав відповідальність за пошкоджений газопровід саме на Акціонерне товариство «Укргазвидобування», але матеріали справи не містять жодних  доказів вини відповідача;
- господарський суд Полтавської області ухвалою від 11.06.2024 закрив підготовче провадження у справі, а тому строк подачі доказів по справі позивачем сплив 10.06.2024, при цьому ГПК України не передбачена можливість поновлення строку для подачі доказів на стадії розгляду справи по суті, разом з цим 30.07.2024 на стадії розгляду справи по суті  від позивача надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів (копії платіжних доручень, копії заяви від 10.01.2014, копії технічних умов від 14.03.2014, копії фото лічильника, копії акту від 05.07.2018, копії акту розмежування балансової належності від 12.10.2007) та долучення їх до матеріалів в справи, яке місцевий господарський суд задовольнив, не надавши оцінки обґрунтованим запереченням відповідача на клопотання про долучення доказів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя – Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2024  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Укргазвидобування”      (вх. № 2337 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 31.07.2024      у справі № 917/379/24 та призначено справу до розгляду на 26.11.2024 о 12:00 год.  Встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу - протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали.
Зазначену ухвалу отримано всіма учасниками справи в електронних кабінетах 09.10.2024 о 17:16 год.
17.10.2024, тобто в межах визначеного судом строку, Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Полтавагаз” подало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - залишити без змін.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що:
-  враховуючи вимоги пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ,  Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за їх відсутності, при цьому  за наявності укладених актів розмежування балансової належності законодавством, яке регулює дані правовідносини, не передбачено переукладення діючих актів;
-  ділянка газопроводу середнього тиску на якій сталася аварія від місця врізки в розподільчий газопровід с/т до ШРП і КБРТ, ШРП з РД-50 м*2 КБРТ з РДГД-20 від ШРП до 2 вузла обліку від КБРТ до 1 вузла обліку за адресою: м.Полтава вул. Серьогіна, знаходиться на балансі ГПУ «Полтавагазвидобування», як зазначено в акті розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 року та схемою до нього, який в подальшому було передано на баланс новоствореної Філії АТ «Укргазвидобування – «УГВ-Сервіс» відповідно до наказу АТ «Укргазвидобування» №231 від 26.04.2016 зі змінами внесеними наказом АТ Укргазвидобування» №275 від 26.05.2016 ;
-   акт розмежування балансової належності від 12.10.2007 відповідає вимогам абзацу другому пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, оскільки містить схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла (вузлів) обліку) та напрямів потоків природного газу і  до  даного акту та схеми до нього, з дня підписання зміни не вносились, межі балансової належності не змінювались;
- філія “УГВ-Сервіс” та ГПУ “Полтавагазвидобування” є структурним підрозділом Акціонерного товариства “Укргазвидобування", а отже переукладання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності від 12.10.2007 не тягне за собою зміни відповідальності балансової належності і навіть у разі переукладання акта розмежування, зони відповідальності не змінилися б, і за ділянку газопроводу на якій сталася аварія, відповідач поніс би відповідальність ;
-   об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях визначається відповідно до пункту 6 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, а не при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 даної глави, як помилково посилається відповідач в апеляційній скарзі, отже оператор ГРМ при здійснені розрахунку об`єму витоку (витрати) природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід не повинен встановлювати номінальну потужність газового обладнання, оскільки при здійсненні розрахунку не враховується номінальна потужність газового обладнання.

У зв`язку із перебуванням судді Тихого П.В. на навчанні, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024, сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя – Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А.
25.12.2024 від Акціонерного товариства “Укргазвидобування” надійшли письмові додаткові пояснення у справі, в яких відповідач  зазначає, що в порушення вимог ст.ст.80, 81, 91 Господарського процесуального кодексу України позивачем подано завірену копію письмового доказу – Акт розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 з додатком №1, оригіналу, якого у позивача не має, а отже, господарським судом Полтавської області надано оцінку доказу без дотримання процесуального закону, в тому числі наведеної норми статті 91 ГПК України.
08.01.2025 від Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Полтавагаз” надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що строк подання додаткових  доказів суду першої інстанції  був пропущений позивачем із поважних причин, а саме : після заперечень,  висловлених відповідачем під час судового засідання, тому, виникла необхідність надання пояснень та додаткових доказів. Отже, як вважає позивач,  задля дотримання принципів господарського судочинства суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість для поновлення позивачу пропущеного строку для подання додаткових доказів.
В судовому засіданні 26.11.2024 постановлено протокольну ухвалу про оголошення в судовому засіданні перерви до 14.01.2025  о 13:45 год.
В судове  засідання 14.01.2025 з`явився представник відповідача, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, а також представник позивача, який проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях у справі.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено місцевим господарським судом, АТ “Полтавагаз” є оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ) - суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно - технологічного управління.
Відповідно до пункту 2 розділу 2 глави І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.
Експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператор ГРМ (пункт 1 розділу 1 глави III Кодексу ГРМ).
Згідно з пунктом 3 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРМ, Оператори ГРМ зобов`язані мати у своєму складі аварійно-диспетчерські служби та інші виробничі підрозділи, у тому числі кваліфікований персонал, необхідні для належної експлуатації газорозподільних систем; телефонний зв`язок екстреного виклику; відповідні приміщення, транспортні засоби, обладнання та матеріали, необхідні для належної експлуатації газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу III Кодексу ГРМ, власники газової мережі, яка згідно з розділом II цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).
Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3 - 5 цього Кодексу (крім газових мереж, що є державним майном).
Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи (пункт 4 розділу 1 глави III Кодексу ГРМ).
При організації експлуатації газорозподільних систем та проведення робіт з технічного їх обслуговування і ремонту Оператор ГРМ повинен дотримуватися інструкцій і правил технічної експлуатації газорозподільних систем, правил безпеки систем газопостачання, державних стандартів, передбачених чинними нормативно - правовими актами України (пункт 5 розділу 1 глави III Кодексу ГРМ).
Матеріали справи не містять доказів звернення Філії “УГВ-Сервіс” до Оператора ГРМ для укладання одного із видів договорів на технічне обслуговування газорозподільних систем, які знаходяться на балансі відповідача.
Згідно з пунктом 8.13 розділу VIII “Правил безпеки систем газопостачання”, затверджених наказом Міністерства енергетику та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285 (надалі Правил), роботи з ліквідації наслідків аварій повинні виконуватися експлуатаційними підрозділами газорозподільних підприємств (службою аварійно - відновлювальних робіт та/або службою підземних газопроводів) після локалізації аварійної ситуації.
Для забезпечення своєчасного виконання аварійно - відновлювальних робіт газорозподільні підприємства повинні мати запас матеріалів і запасних частин об`єктового рівня, створений відповідно до вимог Порядку створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного, характеру та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2001 № 308 (пункт 8.14 розділу VIII Правил).
11.05.2023 до Аварійно диспетчерської служби АТ “Полтавагаз” надійшло повідомлення про виток газу на підземному газопроводі по вул. Серьогіна в м. Полтава.
За результатами аварійного виїзду працівниками АТ “Полтавагаз” виявлено виток газу на ділянці газопроводу середнього тиску від місця врізки в розподільчий газопровід с/т до ШРП і КБРТ, ШРП з РД-50 м*2 КБРТ з РДГД-20 від ШРП до 2 вузла обліку від КБРТ до 1 вузла обліку за адресою: м. Полтава вул. Серьогіна, яка знаходиться на балансі ГПУ “Полтавагазвидобування”, як зазначено в акті розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 та схемою до нього, який в подальшому було передано на баланс новоствореної Філії АТ “Укргазвидобування - “УГВ-Сервіс” відповідно до наказу АТ “Укргазвидобування” № 231 від 26.04.2016 зі змінами внесеними наказом АТ Укргазвидобування” № 275 від 26.05.2016.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання - передача природного газу; межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж.
Згідно з пунктом 2 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі відповідають за експлуатацію власних мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт (пункт 3 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ).
Відповідно до пункту 3.3 розділу III Правил, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.
Технічне обслуговування газопроводів, поточний та капітальний ремонт забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) газових мереж (пункт 3.3 розділу III Правил).
Відповідно до пункту 1.4. розділу V Правил, технічний стан газопроводів (підземних, надземних, наземних та ввідних) і споруд на них повинен систематично контролюватись власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО, вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ.
Періодичність технічних оглядів трас підземних газопроводів встановлюється власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) залежно від технічного стану газопроводів, корозійної активності ґрунтів і ефективності засобів ЕХЗ, тиску газу, наявності сигналізаторів загазованості в підвалах, виду місцевості та щільності забудови, пори року, але не рідше ніж зазначено у додатку 1 (пункт 1.9 розділу V Правил).
Підземні (з металевих і поліетиленових труб), надземні та наземні газопроводи підлягають технічному обстеженню, в тому числі комплексному приладовому обстеженню відповідно до вимог Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та - паспортизації технічного стану (пункт 1.15 розділу V Правил).
Отже, враховуючи вищенаведені норми, на особу, в межах балансової належності якої знаходиться певні газопроводи, покладено обов`язок забезпечувати належну експлуатацію таких газопроводів, належний  технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами здійснювати обслуговування газопроводів, поточний та капітальний ремонт, здійснювати систематичний контроль шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО, вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ.
Позивач в позовній заяві вказує на те, що  відповідач не виконав вимог законодавства щодо забезпечення належної експлуатації власних мереж та допустив порушення у сфері ринку природного газу, що призвело до аварійної ситуації на газопроводі.
На місці аварії працівниками АТ “Полтавагаз” складено акт № 11.05/Як1, яким установлено, що після виклику аварійно-диспетчерської служби Оператора ГРМ, о 15:45 за номером 894 на адресу: м. Полтава, вул. Серьогіна, де знаходився непобутовий споживач філія “УГВ-Сервіс” АТ “Укргазвидобування”, проведено контрольний огляд газопроводу вводу середнього тиску з метою виявлення витоку природного газу. Під час обстеження підземної ділянки виявлено концентрацію природного газу над місцем пролягання газопроводу вводу 100 %. Вимірювання здійснювалося газоіндикатором “Sewerin Variotes - 460 ЕХ” № 06511000017. 
Зазначена ділянка газопроводу перебуває на балансі споживача згідно з Актом розмежування балансової належності сторін.
Представник відповідача від підписання даного акту відмовився, про що було складено відповідний акт про відмову від підпису від 11.05.2023.
З матеріалів справи вбачається, що АТ “Полтавагаз” було проведено увесь комплекс необхідних дій з ліквідації аварійної ситуації, що підтверджується актом № 17 про ліквідацію аварії на газопроводі середнього тиску, в якому зазначено перелік заходів, які були проведені працівниками Оператора ГРМ для локалізації і ліквідації аварійної ситуації.
Як зазначає позивач, за наслідками ліквідації аварійної ситуації оператором ГРМ понесені збитки, відшкодування яких покладено на особу, яка її завдала, тому АТ “Полтавагаз” з урахуванням вимог Кодексу ГРМ та Методики визначення розмірів нормованих та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газубуло здійснено  розрахунок об`єму витоку (витрат) природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід по вул. Серьогіна, 9 в м. Полтава, загальний обсяг яких становить 19,332 тис. м. куб.
Відповідно до пункту 7 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ, об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.
Пунктом 6 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за відповідною формулою.
АТ “Полтавагз” проведено нарахування об`ємів витоку (втрат) природного газу при аварійній ситуації у відповідності до вимог Кодексу ГРМ.
12.06.2023 позивач направив на адресу відповідача договір підряду № 57.10/11/23 від 12.05.2023, рахунок - акт № У0000000196 від 02.06.2023, рахунок - акт № У0000000192 від 11.05.2023, Локальний кошторис на будівельні роботи № 06-01-01 від 12.05.2023, акт приймання передачі виконаних робіт за червень, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 02.06.2023.
Проте відповідач договір, акти приймання виконаних робіт на відшкодування збитків не підписав, збитки не оплатив.
Крім того, слід зазначити, що між AT “Полтавагаз” та ТОВ “ГК “Нафтогаз України” було укладено договір купівлі - продажу природного газу № Ю1/ПГ-3283-ОГРМ від 21.06.2022 та додаткові угоди до нього.
Відповідно до умов договору, зокрема пункту 2.2, загальний обсяг (об`єм) природного газу, що передається за цим договором, складається із:
Обсяг І (фіксований) - обсяг нормованих втрат та виробничо-технологічних витрат, погоджених НКРЕКП;
Обсяг II - обсяг втрат, зумовлених воєнними діями та понесених у зв`язку із запобіганням/врегулюванням гуманітарних кризових ситуацій;
Обсяг III - обсяг понаднормованих втрат та виробничо-технологічних витрат, за винятком Обсягів І та Обсягів II.
Пунктом 4.1 договору визначена ціна природного газу, який передається за цим договором, встановлюється наступним чином:
4.1.1 ціна природного газу для Обсягу І (фіксований) становить 7 420,00 гривень із урахуванням податку на додану вартість за 1 000 куб. метрів природного газу;
4.1.2 ціна природного газу для Обсягу II становить 0,01 гривні із урахуванням податку на додану вартість за 1 000 куб. метрів природного газу.
4.1.3 ціна природного газу для Обсягу III розраховується за такою формулою:
Ціна = [(SK УТР + SK Exit fee) * X-RateEUR* 10,6 + UA Entry fee * Daily booking coefficient *X-RateUSD]+ податок на додану вартість.
Договірна вартість визначається як сума вартості Обсягу І, розрахованої згідно з пунктом 4.1.1 договору, вартості Обсяг II, розрахованої згідно з пунктом 4.1.2 договору, та вартості Обсягу III розрахованого згідно з пунктом 4.1.3 та інших витрат, які виникають при виконанні договору протягом строку його дії (пункт 4.2.1 договору).
У травні 2023 року AT “Полтавагаз” придбало у ТОВ “ГК “Нафтогаз України” за договором природного газу на загальну суму 20 030 450,23 грн (з ПДВ.) в обсязі 2       655,08900 тис, м куб, з яких:
Обсяг І - обсяг нормованих втрат та виробничо-технологічних витрат, який погоджений НКРЕКП 2 631,120000 тис, м. куб, за ціною 6183,33333 грн (без ПДВ), що підтверджується актом приймання передачі природного газу № 10820 від 31.05 2023 (за травень);
Обсяг ІІІ - фактичні втрати природного газу понесені AT “Полтавагаз” на закупівлю природного газу для покриття збитків спричинених витоком газу в обсязі 23,96900 тис. м куб. підтверджуються розрахунком об`єму витоку (витрати) природного газу при аварійній ситуації та актом приймання передачі природного газу № 10819 від 31.05.2023 (за травень) придбаний у ТОВ “ГК “Нафтогаз України” в обсязі 19,33200 тис, м куб, за ціною 17 199,928 грн на суму 332 509,01 грн (без ПДВ) (втрати пов`язані із ліквідацією аварії на газопроводі 11.05.2023)).
На виконання умов договору купівлі-продажу природного газу АТ “Полтавагаз” здійснило розрахунок з ТОВ “ГК “Нафтогаз України” за придбаний природний газ у травні 2023 року в повному обсязі.
Крім того, відповідно до договору на транспортування природного газу №1910000194 від 11.02.2020, укладеного АТ “Полтавагаз” та ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” позивач сплатив на користь ТОВ “ГТС України” в травні 2023 року замовлену (договірну) потужність за обсяг 2631,12000 тис. куб. м відповідно до тарифу, який затверджено НКРЕКП в розмірі 124,16 грн за 1000 м куб. на загальну суму 395 587,02 грн (з ПДВ), що підтверджується актами наданих послуг № 05-2023-1910000194/1000523 від 31.05.2023 та № 05-2023- 1910000194/9990000 від 31.05.2023.
Отже, витрати понесені АТ “Полтавагаз” на закупівлю природного газу для покриття збитків становлять 401 890,93 грн, що складається: (19,332 тис. м куб. * 17 324,08 грн (17 199,928 грн + 124,16 грн) = 401 890,93 грн.
Також  АТ “Полтавагаз” проведені ремонтні роботи з усунення наслідків аварії на газопроводі за адресою: м. Полтава, вул. Серьогіна, 9 на загальну суму 49 654,88 грн з ПДВ, що підтверджується договором підряду № 57.10/11/23 від 12.05.2023, рахунком - актом № У0000000196 від 02.06.2023, рахунком-актом № У0000000192 від 11.05.2023, Локальним кошторисом на будівельні роботи №06-01-01, актом приймання передачі виконаних робіт, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витратами.
Таким чином  під час виконання робіт з ліквідації аварійної ситуації, нарахуванні об`ємів витоку (втрат) природного газу при аварійній ситуації, складанні рахунків та актів - розрахунків АТ “Полтавагаз” діяло у спосіб та порядок, що встановлені Законом України “Про ринок природного газу”, Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 “Про затвердження Кодексу газорозподільних систем” Методики визначення розмірів нормованих та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу.
Отже, загальний розмір збитків становить 451 545,81 грн.
24.10.2023 АТ “Полтавагаз” в порядку частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України,  направило відповідачу вимогу про сплату суми боргу зазначені у рахунках № У0000000196 від 02.06.2023, № У0000000192 від 11.05.2023 на суму 451545,81 грн.
Проте станом на час звернення із позовом та розгляду цієї справи,вартість нарахування об`ємів витоку (втрат) природного газу при аварійній ситуації в сумі 401 890,93 грн та вартість витрат з виконання робіт з ліквідації аварійної ситуації (аварійно - відновлювальні роботи) в сумі 49 654,88 грн відповідачем сплачена не була.
Посилаючись на вищевказані обставини, позивач звернувся із позовом у даній справі про стягнення із відповідача збитків у розмірі вартості нарахованих об`ємів витоку (втрат) природного газу при аварійній ситуації в сумі 401 890,93 грн та вартості витрат з виконання робіт з ліквідації аварійної ситуації (аварійно - відновлювальні роботи) в сумі 49 654,88 грн

Статтею 22 ЦК України      встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другою цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Отже збитки — це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у понесених ним витратах, втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Згідно з частиною другою статті 224 ГК України збитками слід розуміти витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Виходячи з наведених норм, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (наявність збитків); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Протиправною у цивільному праві вважається поведінка (дії, бездіяльність), яка полягає у порушенні імперативних норм права або санкціонованих законом умов договору (порушення зобов`язання), внаслідок чого порушуються права іншої особи. 
Під збитками слід розуміти зменшення майнової сфери потерпілого у вартісному вираженні.                                         
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками полягає в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком протиправної поведінки заподіювача. При цьому причина (протиправна поведінка відповідача) повинна не тільки передувати збиткам (вибуттю майна із майнової сфери позивача), але й з необхідністю породжувати такий наслідок, тобто повинен бути не опосередкований, а безпосередній причинний зв`язок, при якому протиправна поведінка прямо (безпосередньо) породжує наслідок. 
Вина є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у вигляді відшкодування збитків.
Верховний Суд у постанові Великої Палати від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20 та постанові Касаційного господарського суду від 06.06.2023 у справі №911/682/21 дійшов висновків, що вирішуючи питання щодо стягнення збитків суд повинен встановити відповідний та повний склад правопорушень. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: (1) протиправної поведінки особи; (2) шкоди (збитків); (3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; (4) вини особи, яка заподіяла збитки; протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Верховний Суд у постанові від 10.03.2020 у справі № 908/3209/16 зазначив, що відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.
Згідно з частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 Цивільного кодексу України).
Відповідно до приписів статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16-ц дійшов висновку, що оскільки цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, то якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Тобто, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди і саме на відповідача покладено обов`язок довести відсутність такої. 

За змістом пункту 17 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ), крім випадку передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
За відсутності акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Розмежування ділянок обслуговування (відповідальності) зовнішніх і внутрішніх газопроводів, а також газопроводів і установок всередині підприємства повинно бути оформлене двостороннім актом з додаванням схеми граничних ділянок із зазначенням меж балансової належності (пункт 3.4 розділу V Правил).
Ділянка газопроводу середнього тиску на якій сталася аварія від місця врізки в розподільчий газопровід с/т до ШРП і КБРТ, ШРП з РД-50 м*2 КБРТ з РДГД-20 від ШРП до 2 вузла обліку від КБРТ до 1 вузла обліку за адресою: м. Полтава вул. Серьогіна, знаходиться на балансі ГПУ “Полтавагазвидобування”, як зазначено в акті розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 та схемою до нього, який в подальшому було передано на баланс новоствореної Філії АТ “Укргазвидобування – “УГВ-Сервіс” відповідно до наказу АТ “Укргазвидобування” №231 від 26.04.2016 зі змінами внесеними наказом АТ Укргазвидобування” № 275 від 26.05.2016 (Лист міститься в матеріалах справи).
Відповідач в апеляційній скарзі вказує на необхідність переукладення зазначеного акту розмежування, чого здійснено не було.
Проте, враховуючи положення пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності від 12.10.2007 є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу.
Крім того, за вимогами цієї ж норми  Кодексу ГРМ,  Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені об`єкти розподілу природного газу, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін лише за їх відсутності, при цьому  за наявності укладених актів розмежування балансової належності законодавством, яке регулює дані правовідносини, не передбачено переукладення діючих актів.
Отже апелянт безпідставно стверджує про необхідність переукладення акту  розмежування балансової належності
Крім того,  Філія “УГВ-Сервіс” та ГПУ “Полтавагазвидобування” є структурним підрозділом Акціонерного товариства “Укргазвидобування", а тому в будь-якому разі переукладання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності від 12.10.2007 не потягло б зміни відповідальності балансової належності, отже  навіть у разі переукладання акта розмежування, зони відповідальності не змінилися б, і за ділянку газопроводу на якій сталася аварія був би відповідальний саме відповідач .
Акт розмежування балансової належності від 12.10.2007 відповідає вимогам абзацу другому пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, оскільки містить схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла (вузлів) обліку) та напрямів потоків природного газу і  до  даного акту та схеми до нього, з дня підписання зміни не вносились, межі балансової належності не змінювались.
Отже доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі щодо відсутності меж балансової належності сторін, нормативно та документально не обґрунтовані.
Відповідно до пункту 1.4. розділу V Правил безпеки систем газопостачання, технічний стан газопроводів (підземних, надземних, наземних та ввідних) і споруд на них повинен систематично контролюватись власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО, вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ.
Пунктом 3.3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетику та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, передбачено, що технічне обслуговування засобів ЕХЗ підземних газопроводів і резервуарів ЗВГ, виявлення і ліквідація корозійно-небезпечних зон на них, ремонт установок ЕХЗ забезпечуються власником (орендарем (наймачем)).
Відповідно до пункту 3.1 розділу V “Правил безпеки систем газопостачання”, на підприємстві, де експлуатується система газопостачання власними силами, повинна бути створена газова служба, затверджено відповідне положення про газову службу та визначено особу, відповідальну за газове господарство.
У філії “УГВ-Сервіс” Акціонерного товариства Укргазвидобування" створена власна газова служба.
Отже, враховуючи вимоги зазначених нормативно-правових актів, саме відповідач, в межах балансової належності якого перебуває ділянка газопроводу, відповідає за експлуатацію власних мереж та їх складових, технічний стан і безпечне користування газопроводами, що передбачає вжиття останнім (в тому числі через створену на його підприємстві газову службу)  відповідного комплексу дій з технічного обслуговування   даного об`єкту та здійснення періодичного контролю за його технічним станом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже тягар доведення обставин, на які посилається сторона в обґрунтування своїх вимог та заперечень, лежить саме на неї. 
Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: допустимість, относимість, достовірність та імовірність.
Так, відповідно до статі 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування. 
Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначене поняття «допустимість доказів», яке полягає в тому, що   обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Як вказано у статті 79 Господарського процесуального кодексу України,  наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Як було правильно встановлено місцевим господарським судом, відповідачем на надано жодного доказу на спростування того, що аварія сталася не в зоні відповідальності “УГВ-Сервіс” АТ “Укргазвидобування” за точкою розмежування, яку обслуговує відповідач.
Разом з цим, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не виконано вимог законодавства щодо забезпечення належної експлуатації власних мереж відповідач, що призвело до  аварійної ситуації на газопроводі, ліквідація, якої спричинила збитки позивачу.
Поряд з цим, доданими до позовної заяви доказами підтверджено обставину  вчинення позивачем комплексу дій з ліквідації наслідків аварійної ситуації (аварійно - відновлювальні роботи) та факт витоку (втрат) природного газу на заявлену у позові суму.
Так, позивачем до позовної заяви, зокрема додано:
- копію заявки до аварійно-диспетчерської служби №894 від 11.05.2023 щодо виявленої аварійної ситуації на газопроводі середнього тиску за адресою: вул. Серьогіна, 9 в м. Полтава;
- копію  Спеціального плану робіт по локалізації та ліквідації аварійної ситуації на газопроводі середнього тиску за адресою: вул. Серьогіна, 9 в  м. Полтава, погоджений 11.05.2023 з керівником Полтавського УЕГС та затверджений головним інженером Полтавського УЕГС 16.05.2023;
- копію акту розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 із доданою до нього схемою газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла (вузлів) обліку);
- копію листа позивача до  Філії «УГВ-Сервіс» АТ «Укргазвидобування» від 12.-6.2023 « 06.1/005117;
- копію підписаного позивачем Договору підряду №57.10/11/23 від 12.05.2023, укладеного між відповідачем (замовником) та позивачем (підрядником), предметом якого є виконання підрядником робіт  за місцем розташування Філії «УГВ-Сервіс»: «Проведення ремонтних робіт з усунення наслідків аварії на газопроводі середнього тиску за адресою: м. Полтава, вул Серьогіна, 9», які замовник зобов`язується прийняти та оплатити. 
- копію локального кошторису на будівельні  роботи №06-01-01;
- копію Довідки (форма КБ-3) про вартість виконаних робіт та витрати за червень 2023 р.;
- копію акту приймання виконаних робіт за червень 2023 року ;
- опис вкладення у цінний лист  щодо направлення до  Філії «УГВ-Сервіс» АТ «Укргазвидобування» листа №06.1/005117 від 12.06.2023, Договору підряду №57.10/11/23 від 12.05.2023, Локального кошторису на будівельні роботи №06-01-01, рахунку-акту №У0000000192 від 11.05.2023 та рахунку-акту №У0000000196 від 02.06.2023, акту приймання-передачі виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та витрати від 02.06.2023;
- копію Акту від 11.05.2023 про відмову представника відповідача від підпису в акті №11.05./Як1, яким зафіксовано витоки природного газу  на газопроводі, що перебуває на балансі  АТ «Укргазвидобування» згідно з актом розмежування балансової належності сторін;
- копію акту №11.05./Як1 від 11.05.2023;
- копію Акту №17 про ліквідацію аварії на газопроводі середнього тиску (місце аварії: вул. Серьогіна , 9 м. Полтава; дата аварії:11.05.2023);
- копію рахунку №У0000000192 від 11.05.2023 та рахунку-акту №У0000000192 від 11.05.2023 та описів вкладення у цінний лист щодо їх направлення Філії «УГВ-Сервіс» АТ «Укргазвидобування»  та юридичній особі АТ «Укргазвидобування»;
- копію розрахунку об`єму витоку (втрати) природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід (місце аварії: вул. Серьогіна , 9 в м. Полтава; дата аварії:11.05.2023);
-  копію розрахунку обсягу нормативних втрат газу QB41 для забезпечення продування та заповнення сталевих газопроводів;
- копію детального розрахунку об`єму витоку (втрати) природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід 11.05.2023 по вул. Серьогіна , 9 м. Полтава;
- копію вимоги позивача до відповідача  в порядку ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України №06/010843 від 24.10.2023;
-копії актів приймання-передачі природного газу №10820 від 31.05.2023, №10819 від 31.05.2023;
- копії Актів наданих послуг №05-2023-1910000194/1000523 від 31.05.2023 та №05-2023-1910000194/1000194 від 31.05.2023;
- 3 фотографії пошкодженого об`єкту.
Ці  доказі, перераховані судом, свідчать про те, що відповідач допустив виток газу на газопроводі, який віднесений до його відання  за балансовою належністю, що з необхідністю спричинило позивачеві збитки у вигляді витрат на закупівлю втрачених об`ємів природного газу при аварійній ситуації в сумі 401 890,93 грн та витрат з виконання робіт щодо ліквідації аварійної ситуації (аварійно - відновлювальні роботи) в сумі 49 654,88 грн.
Таким чином позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та достатньо вірогідними доказами обставину того, що відповідачем не було  дотримано вимог законодавства  щодо забезпечення належної експлуатації власних мереж, що призвело до  аварійної ситуації на газопроводі, який за балансовою належністю віднесено до третього відповідача, наслідки якої з необхідністю та невідворотністю спричинили позивачу збитки  на загальну суму 451 545,81 грн.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що акт приймання-передачі природного газу №10819 від 31.05.2023 за відсутності доказів  проведеної оплати не свідчить та не підтверджує придбання позивачем 19,33200 тис. м. куб. природного газу, як покриття збитків втраченого в результаті аварії 11.05.2023.
Проте колегія суддів не може погодитися із таким твердженням, оскільки позивачем доведено факт втрат газу в конкретному об`ємі та у  вартісному виразі, тобто доведено  факт  зменшення майнової сфери потерпілого у вартісному вираженні, що по суті і є збитками. При цьому відповідачем не спростовано арифметичної правильності та нормативної обґрунтованості здійснених позивачем розрахунків втрат позивачем природного газу.
Також колегія суддів не може погодитися і з доводом апелянта про те, що суд поклав відповідальність за пошкоджений газопровід саме на Акціонерне товариство «Укргазвидобування», але матеріали справи не містять жодних  доказів вини відповідача.
Як вже зазначалося, пунктом 3.3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетику та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, пунктом пункт 3 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ на відповідача покладено обов`язок забезпечувати належну експлуатацію газопроводів, належний  технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами здійснювати обслуговування газопроводів, поточний та капітальний ремонт, здійснювати систематичний контроль шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО, вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ.
Проте  відповідачем не виконано вищенаведених вимог законодавства, що свідчить про його недбалість, що є винною поведінкою. При цьому, як вже зазначалося, в деліктних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача збитків (шкоди).
Відповідач в апеляційній скарзі також зазначає, що акт розмежування балансової належності газових мереж (ГРМ) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 з Додатком №1 «Схема газопроводів до Акту розмежування між ПАТ «Полтавагаз» та ГПУ «ПГВ» доданий позивачем до позовної заяви, не відповідає оригіналу Акту від 12.10.2007, який є в розпорядженні відповідача, у зв`язку з чим відповідачем до суду було подано клопотання про витребування доказу – оригіналу Акту від 12.07.2007 з Додатком №1, яке  ухвалою від 14.05.2024 було задоволено, проте позивач не виконав вимог зазначеної ухвали  і до початку розгляду справи по суті оригіналу Акту від 12.07.2007 з Додатком №1 до суду не надав.
Проте колегія суддів вважає такі твердження апелянта необґрунтованими, зважаючи на принципи розумності і верховенства права.
Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
У абзаці 4 частини 2 зазначеної статті встановлено, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно було бути зазначено, зокрема,  заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Відповідачем в апеляційній скарзі та в судовому засіданні 14.01.2025  під звукозапис було зазначено про наявність в його розпорядженні оригіналу акт розмежування балансової належності газових мереж (ГРМ) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007
Очевидно, що заявлення учасником справи клопотання про витребування у іншого учасника справи оригіналу документу,  якщо такий оригінал документу наявний у самого заявника клопотання і він не надає його суду, і при цьому заперечує справжність наданої іншим учасником процесу копії даного документу,   суперечить як вимогам статті 81 ГПК України, так і принципу розумності (міркуванням здорового глузду), а також принципу справедливості, який є принципом прямої дії.
Так, відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України в цивільне законодавство і правосуддя у приватних спорах опирається на базові принципи, які можуть бути застосовані як норми прямої дії до кожного спору, підвідомчого судам.
Зазначена правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20.
Також  Верховний Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 396/269/18 дійшов висновку, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Також в цій частині колегія суддів звертає увагу учасників спору на той факт, що надана позивачем копія акту розмежування посвідчена печаткою і підписом відповідача і не містить будь-яких ознак несправжності. За таких умов використання відповідачем інституту витребування доказів з очевидністю суперечить принципу верховенства права, одним з проявів якого є неможливість використання норм процесуального права для дискредитації належних і допустимих доказів.   

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими і твердження апелянта про те, що позивач згідно з укладеним з відповідачем договором розподілу газу міг і був зобов`язаний встановити номінальну потужність газового обладнання АТ «Укргазвидобування», а тому розрахунок АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз» на підставі п.п.6, 7 п.4 Глави ХІ Кодексу ГРМ зроблений незаконно. 
При цьому, колегія суддів виходить з того, що відповідно до п.6 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ  якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за формулою (Формула викладена у даному пункті Кодексу ГРМ). 
Згідно п.7 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами – підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави. 
Отже об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях визначається відповідно до пункту 6 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, а не при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 даної глави, як помилково вважає  відповідач в апеляційній скарзі.
А тому оператор ГРМ при здійснені розрахунку об`єму витоку (витрати) природного газу при аварійній ситуації через пошкоджений газопровід не повинен встановлювати номінальну потужність газового обладнання, оскільки при здійсненні розрахунку не враховується номінальна потужність газового обладнання.
Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на безпідставне задоволення клопотання позивача клопотання про поновлення строку для подання доказів (копії платіжних доручень, копії заяви від 10.01.2014, копії технічних умов від 14.03.2014, копії фото лічильника, копії акту від 05.07.2018, копії акту розмежування балансової належності від 12.10.2007), то колегія суддів погоджується із даним доводом апелянта.
Так, згідно з ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати суду докази разом з поданням позовної заяви. 
Завданням підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та збирання відповідних доказів (п.3 ч.2 ст.177 ГПК України).
Відповідно до ч.7 п.2 ст.182 ГПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові, відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше .
Згідно зі ст.194 Господарського процесуального кодексу України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів. Отже, докази подаються сторонами до початку розгляду справи по суті.
Отже подання доказів допускається на стадії підготовчого засідання, тоді  вирішення спору на підставі матеріалів, які зібрані поза межами підготовчого провадження, не відповідає завданням, які визначені процесуальним законом для кожної стадії господарського процесу (п.5.22 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №913/20/21).
Як свідчать матеріали справи, господарський суд Полтавської області ухвалою від 11.06.2024 закрив підготовче провадження у справі. 
Клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів (копії платіжних доручень, копії заяви від 10.01.2014, копії технічних умов від 14.03.2014, копії фото лічильника, копії акту від 05.07.2018, копії акту розмежування балансової належності від 12.10.2007) та долучення їх до матеріалів в справи було подано  30.07.2024, тобто вже  на стадії розгляду справи по суті, яке було в частині безпідставно задоволено місцевим господарським судом.
Так, належні копії доказів - копію акту розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) і експлуатаційної відповідальності сторін від 12.10.2007 та доданої до нього схеми газопроводів з визначенням на ній меж балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла (вузлів) обліку);  вже були подані разом із позовом, тому їх повторне залучення не суперечить приписам ст. 194 ГПК України. 
Однак інші докази - копії платіжних доручень, копії заяви від 10.01.2014, копії технічних умов від 14.03.2014, копії фото лічильника, копії акту від 05.07.2018, не повинні були прийняті судом.  В цій частині колегія суддів вважає дії суду першої інстанції незаконними, тому не приймає зазначену частину доказів до уваги. 
Разом з цим, наведене порушення судом першої інстанції норм процесуального права не вплинуло на правильність висновків  по суті спору, оскільки належним чином поданих доказів достатньо для здійснення висновків про обґрунтованість позову. 
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду,  у зв`язку з чим підстави для скасування чи зміни вказаного рішення відсутні.
З огляду на те, що апеляційна скарга   залишається без задоволення, відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.
Керуючись статтями 129, 270,  275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України,  апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укргазвидобування”  (вх. № 2337 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/379/24 залишити без задоволення.  
Рішення господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/379/24  залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   20.01.2025 

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко