ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 січня 2025 року           справа №200/7816/20-а 

м. Дніпро

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/7816/20-а (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) щодо розгляду доповнення до звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі №200/7816/20-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                                              У С Т А Н О В И В: 

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2020, яке набуло законної сили, позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області - задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості по пенсії за період з 01.07.2016 по 21.05.2020 у сумі 249682,26 грн.; стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію у розмірі 249682,26 грн. з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів. У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.
Ухвалою суду від 08.07.2024 (з урахуванням змін постанови Першого ААС від 28.08.2024) відмовлено у прийнятті звіту відповідача області щодо виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі №200/7816/20-а. Встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020 – протягом 1 місяця з дня набрання цією ухвалою законної сили. Застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №200/7816/20-а, в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу за період з липня 2016 року по день фактичної виплати заборгованості та подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у даній справі у місячний строк. 
27.09.2024 від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду у якому зазначено, що відповідачем виконано розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в розмірі 72249,43 грн. за період з 05.07.2016 по 31.10.2021.
Вказує, що нарахована позивачу за рішенням суду сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 05.07.2016 по 31.10.2021 не передбачена бюджетом відповідача потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
Зазначає, що кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 “Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду” і визначаються в межах граничних обсягів видатків державного бюджету за цією програмою.
Станом на теперішній час бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік ще не є затвердженим.
Крім того вказує, що з метою забезпечення своєчасних розрахунків по боргових зобов`язаннях та виділення коштів на означені цілі відповідачем було спрямовано до Пенсійного фонду України звернення з проханням виділити кошти на проведення передбачених у поточному бюджетному році розрахунків від 30.08.2024 № 0500-0502-5/87413 щодо виділення коштів. Станом на теперішній час отримані відповідь від Пенсійного фонду України не надходила.
Відповідач вважає, що вжило конкретні заходи з метою виконання рішення суду від 18.12.2020 та Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі №200/7816/20-а в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства.
Просив суд прийняти звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а або, у разі відмови в прийнятті звіту, надати відповідачу додатковий строк для подачі звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а протягом шести місяців.
27.09.2024 позивачем подано заперечення на звіт боржника від 27.09.2024 про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі №200/7816/20-а, у якому зазначено, що питання виплати компенсації втрати частини доходів не регулюються наведеними  відповідачем підзаконними нормативно-правовими актами, які не є Законами, а регулюються положеннями ч. 2 ст. 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV, якими зазначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Вважає безпідставним посилання відповідача на Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, оскільки вказаний порядок не є Законом.
Вказує, що відповідач повинен був виплатити компенсацію втрати частини доходів ще у грудні 2021, тобто на наступний місяць після здійснення у листопаді 2021 безспірного списання грошових коштів Казначейством. Відповідачем необґрунтовано просить встановити новий строк судового контролю розміром аж у 6 місяців, не пояснивши для чого саме йому необхідний такий великий та повторний строк для виконання рішення суду, наведені боржником причини невиконання судового рішення не ґрунтуються Конституцією України та законодавством України.
Також просив відмовити відповідачу у прийнятті звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020; Встановити відповідачу новий строк подання звіту про виконання судового рішення – 1 місяць; Застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №200/7816/20-а, в частині зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу у розмірі 72 249,43 грн. та подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення від 18.12.2020 у даній справі у місячний строк; Накласти на керівника відповідача ОСОБА_2 штраф у сумі 60560 грн., половину суми штрафу (30280 грн) стягнути на користь позивача, а іншу частину до Державного бюджету України; Постановити окрему ухвалу суду щодо виявлених фактів порушення КК України, яку скерувати до Головного управління Національної поліції в Донецькій області для організації розслідування за вказаними фактами.
Ухвалою суду від 04.10.2024 відмовлено відповідачу у прийнятті звіту про виконання рішення суду у справі № №200/7816/20-а. Встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а шляхом застосування судового контролю за    виконанням судового рішення в частині зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсіїпозивачу у розмірі 72 249,43 грн. та подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у місячний (1 місяць) строк, з дня набрання законної сили цією ухвалою.
30.10.2024 представником відповідача було подано доповнення до звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020 по справі № 200/7816/20-а (в частині виплати компенсації втрати частини доходів) у якому зазначає, що  рішення суду від 08.07.2024 та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, обліковується відповідачем у Реєстрі рішень, що підтверджується витягом з означеного реєстру.
З метою забезпечення своєчасних розрахунків по боргових зобов`язаннях, відповідачем за власною ініціативою направлено листи до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів для проведення виплати позивачу нарахованої компенсації втрати частини доходів в сумі 72 249,43 грн., а саме: - від 30.08.2024 № 0500-0502-5/87413; - від 24.10.2024 №0500-0402-5/103701.
Станом на теперішній час відповідь від Пенсійного фонду України не надходила.
Нарахована позивачу компенсація втрати частини доходів, як така, що не передбачена бюджетом відповідача на 2024 рік, та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
Вказує, що відповідачем вжито конкретні заходи з метою виконання рішення суду від 18.12.2020 та Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі №200/7816/20-а в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства.
На підставі вищевикладеного відповідач просив прийняти звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а. У разі відмови в прийнятті звіту, надати відповідачу додатковий строк для подачі звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а протягом шести місяців.
31.10.2024 позивачем було надано заперечення на доповнення до звіту боржника від 30.10.2024 про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі №200/7816/20-а у якому зазначає, що на четвертий рік виконання рішення суду від 18.12.2020 відповідачем лише проведено розрахунку заборгованості з пенсійної виплати, замість фактичної виплати не може вважатися виконанням рішення суду, адже порушує всі вимоги законодавства, зокрема ст. 46 Закону № 1058-IV.
Вказує, що прохання відповідача надати додатковий строк 6 місяців на виконання рішення, без пояснення причин, є безпідставним.
У зв`язку з вищевикладеним, просив задовольнити заявлені клопотання від 27.09.2024 щодо: 1. постановлення окремої ухвалу суду щодо виявлених фактів порушення ч. 2 ст. 382 КК України, яку скерувати до Головного управління Національної поліції в Донецькій області для організації розслідування за вказаними фактами; 2. на четвертий рік умисного невиконання стороною виконавчого провадження рішення суду накласти на керівника відповідача ОСОБА_2 штраф у сумі 60560 грн., половину суми штрафу (30280 грн.) стягнути на користь позивача, а іншу частину до Державного бюджету України; 3. відмовити відповідачу у прийнятті доповнень до звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2020; 4. встановити відповідачу новий строк подання звіту про виконання судового рішення – 2 тижня; 5. застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №200/7816/20-а, в частині зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 72 249,43 грн. та подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у даній справі у двотижневий строк.
Ухвалою суду від 04.11.2024 відмовлено у задоволенні заяви позивача про постановлення окремої ухвали та накладення штрафу. Відмовлено відповідачу в Донецької області у прийнятті звіту про виконання рішення суду у справі №200/7816/20-а.
Встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а шляхом застосування судового контролю за  виконанням судового рішення в частині зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу у розмірі 72 249,43 грн. та подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у 14 денний строк, з дня набрання законної сили цією ухвалою. Зобов`язано відповідача подати також докази фактичної виплати позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 72 249,43 грн. У разі відсутності фактичної виплати коштів, надати письмові пояснення щодо причин такої невиплати. Також зобов`язати відповідача докази вчинення ним (відповідачем) конкретних дій по виконанню зазначеної постанови щодо виплат визначеної заборгованості.
18.11.2024 від відповідача надійшло доповнення до звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020 по справі № 200/7816/20-а, у якому вказує, що у відповідь на запити відповідача Пенсійний фонд України своїм листом від від 11.11.2024 № 2800-030202-9/69146 повідомив, що нараховані на виконання рішень суду кошти підлягають виплаті в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в порядку черговості.
Вказує, що відповідач вжив конкретні заходи з метою виконання рішення суду від 18.12.2020 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 у справі № 200/7816/20-а в повному обсязі в межах наданих чинним законодавством функціональних повноважень та діючого законодавства. Просить прийняти звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а.
19.11.2024 від позивача надійшло заперечення на доповнення до звіту від 18.11.2024, у якому вказує, що розрахунок суми компенсації втрати часини доходів, боржником зроблено лише у 2024 році, замість грудня місяця 2021 року, що підтверджує бездіяльністю керівника відповідача, оскільки боржнику знадобилось 3 роки, щоб здійснити лише розрахунок суми компенсації втрати частини доходів. 
Позивач зазначає, що рішення яким зобов`язано відповідача нарахувати на виплатити компенсацію втрати частини доходів набрало законної сили 05.03.2021, а не 28.08.2024. Вказує, що в реєстрі судових рішень боржника введена не коректна інформація щодо дати постановлення та дати набрання законної сили рішення суду від 18.12.2020, яке підлягає виконанню, як зазначає боржник, в порядку черговості, що є наступною фактичною бездіяльністю керівника ГУ ПФУ в Донецькій області.
Просив відмовити відповідачу у прийнятті звіту про виконання рішення суду від 18.12.2020; застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №200/7816/20-а, в частині зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу у розмірі 72 249,43 грн. та подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 18.12.2020 у даній справі; зобов`язати відповідача внести зміни у підсистему Реєстру судових рішень, в графі “Дата винесення рішення суду” зазначивши 18.12.2020 (день постановлення рішення суду по суті) замість – 08.07.2024, а в графі “Дата набрання законної сили” зазначити - 05.03.2021 (день постановлення рішення суду по суті) замість 28.08.2024; накласти на керівника відповідача ОСОБА_2 штраф у сумі 60560 грн., половину суми штрафу (30280 грн) стягнути на користь позивача, а іншу частину до Державного бюджету України.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/7816/20-а відмовлено у задоволенні заяви позивача про накладення штрафу та про зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області внести зміни у підсистему Реєстру судових рішень. Відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецької області у прийнятті звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № №200/7816/20-а. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 200/7816/20-а шляхом застосування судового контролю за  виконанням судового рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 72 249,43 грн. та подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2020 у 30 денний строк, з дня набрання законної сили цією ухвалою. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати також докази фактичної виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 72 249,43 грн. У разі відсутності фактичної виплати коштів, надати письмові пояснення щодо причин такої невиплати. Також зобов`язати відповідача докази вчинення ним (відповідачем) конкретних дій по виконанню зазначеної постанови щодо виплат визначеної заборгованості. Витребувані документи надати до суду разом зі звітом про виконання рішення суду засобами електронного зв`язку шляхом надсилання на електронну поштову скриньку суду: inbox@adm.dn.court.gov.ua або за допомогою засобів Підсистеми ЄСІТС Електронний суд. Попереджено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви позивача про накладення штрафу та про зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області внести зміни у підсистему Реєстру судових рішень. Накласти на керівника ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 штраф у сумі 60560 грн., половину суми штрафу (30280 грн) стягнути на користь ОСОБА_1 , а іншу частину до Державного бюджету України. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки суду першої інстанції спростовуються фактичними обставинами справи та наведеними доводами, адже належна організація виконання рішення суду залежить саме від волі та компетенції керівника територіального органу Пенсійного фонду України.                                                                       У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Позивачем надано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити.  
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. 
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.   
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.                 
Згідно статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту (правова позиція підтримана Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду, ухвала від 04.05.2020 №160/3586/19).
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини - у справі "Шмалько проти України", Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.
Враховуючи вказане, посилання відповідача на відсутність фінансових ресурсів не може вважатись обставиною, що виправдовує невиконання судового рішення. Невиплата особі коштів з посиланням на їх відсутність без будь-яких належних доказів, які це підтверджують, порушує гарантоване ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Тобто, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 30.06.2022 по справі № 826/9960/15 зауважила, що такі заходи судового контролю застосовуються в разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо зазначені в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Згідно зі ст.23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
За своїм змістом накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду, за результатами розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.
Разом з тим, виділення коштів із Державного бюджету для фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.
Виконання рішення суду з моменту набрання законної сили, залежала від Пенсійного фонду України, а не від начальника, а тому вказані обставини не можуть слугувати правовою підставою для притягнення його до відповідальності.
За результатами розгляду звіту суб`єкта владних повноважень судове рішення у цій справі виконане частково. Також слід враховувати залежність здійснення виплати доплати на виконання рішення суду позивачу від виділення необхідних коштів із Державного бюджету.
Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу, є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Суд вкотре не може констатувати повне виконання рішення суду і відповідно прийняти звіт, не може вплинути на виплату коштів позивачеві, однак сподівається, що продовження судового контролю дисциплінуватиме відповідача і сприятиме повному виконанню судового рішення.
Зважаючи на те, що відповідачем судове рішення було виконане частково, а також те, що суд не позбавлений права повернутись до розгляду питання відповідальності суб`єкта владних повноважень за невиконання рішення, відповідачу встановлюється новий строк - 30 днів для подання звіту про повне виконання рішення суду.
У наданий судом строк відповідач зобов`язаний подати звіт про повне виконання рішення суду на користь позивача, тобто про виплату останньому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу у розмірі 72 249,43 грн.
Також суд зауважує на необхідності вчинення виконання відповідачем активних дій, пов`язаних з виконанням рішення суду.
Щодо вимоги позивача про зобов`язати відповідача внести зміни у підсистему Реєстру судових рішень, в графі “Дата винесення рішення суду” зазначивши 18.12.2020 (день постановлення рішення суду по суті) замість – 08.07.2024, а в графі “Дата набрання законної сили” зазначити - 05.03.2021 (день постановлення рішення суду по суті) замість 28.08.2024, суд вказує, що дана вимога виходить за межі питань, які вирішуються під час встановленого судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. 
Суд вказує, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто, дане питання не може бути розглянуто в межах встановленого судового контролю, відповідно до норм ст. 382 КАС України, а тому дані вимоги суд залишає без розгляду.
При цьому суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/7816/20-а - залишити без задоволення.                                  
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/7816/20-а - залишити без змін.                                          
Повне судове рішення складено 16 січня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко