Дата документу 15.01.2025 Справа № 332/5928/24

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 332/5928/24                                         Пр. № 22-ц/807/192/25	Головуючий у 1-й інстанції: Блажко У.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2025 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                                        Камалової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2024 року про відмову у відкриті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: КОМУНАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МІСТІ ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА), УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  звернувся до суду із заявою (а.с. 1-7), яку в подальшому уточнив (а.с. 36-50) та в якій просив: - встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце народження: Семипалатинська область, Жармінський район, с. Георгієвка, Казахстан, РНОКПП: НОМЕР_1 ), є живим; - анулювати актовий запис про смерть від 24.07.2024 № 1088, складений Комунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Блажко У.В. (а.с. 23)
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2024 року (а.с.51-52) у відкритті провадження у справі за вищезазначеною заявою заявника у цій справі відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, заявник ОСОБА_1  в особі представника Острика С.Ю. у своїй апеляційній скарзі (а.с. 57-71) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції..
В автоматизованому порядку 18.11.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гончар М.С., судді: Кочеткова І.В. та Подліянова Г.С. (а.с. 93). Ухвалою апеляційного суду від 02.12.2024 року (а.с.94) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 29.11.2024 року (а.с.97). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 02.12.2024 року (а.с.98-99), справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.100), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та загального штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.
Заінтересована особа (УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ) через свого представника подало апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони заявника у цій справі (а.с.113-123), в якому у тому числі зазначала, що вирішення апеляційної скарги заявника - на розсуд суду, врахувати ці пояснення та розглядати дану справу апеляційним судом без участі її представника.
Інша заінтересована особа (Комунарський РВДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (дата отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у цій справі - 03.12.2024 року - довідка про доставку електронного документу - а.с.101) своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу заявника у цій справі не скористалась.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату час та місце розгляду цієї справи (а.с.109- 112), всі учасники цієї справи не з`явились, окрім, заявника ОСОБА_1  та представника останнього -  ОСОБА_2  (а.с. 124-126), про причини неявки своїх представників заінтересовані особи не повідомили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: клопотання заінтересованої особи задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності заявника ОСОБА_1 та представника останнього - ОСОБА_2 (а.с. 124-126).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 та представника останнього - ОСОБА_2 , які у тому числі надали апеляційному суду для огляду оригінали: - свідоцтва нотаріуса про появу особи (копія наявна у матеріалах цієї справи - а.с. 87), - висновку № 01/32.10-03.7-10 від 14.11.2024 року про анулювання актового запису цивільного стану (копія наявна у матеріалах цієї справи а.с. 84-85), - свідоцтва про смерть ОСОБА_1 (копія наявна у матеріалах цієї справи а.с. 88), яке вже було повернуто ОСОБА_1 на руки, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оглянувши у даному судовому засіданні та посвідчивши відповідність копій документів, наявних у матеріалах цієї справи, їх оригіналам, які було повернуто після огляду заявникові, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Судовими рішеннями є: ухвали…, постанови…(ст. 258 ч. 1 ЦПК України).
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за вищезазначеною заявою заявника у цій справі, керувався ст. ст. 260, 315 ЦПК України та виходив із такого.
Відповідно до положення ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження /загального або спрощеного; 3) окремого провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України унормовано, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), зазначено (пункт 104), що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.
Такі ж висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2898/16 (провадження № 14-573цс19).
З первісно поданої заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що 17.07.2024 у місті Запоріжжі по проспекту Маяковського був виявлений труп чоловіка з істотними гнилісними змінами, при якому на місці події було виявлено і вилучено вказані у клопотанні документи. У зв`язку з цим в подальшому був зроблений висновок, що померлим є ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , під цим іменем труп був направлений до експертної установи для проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення особи та причин її смерті, звідки тіло було видане представникам ритуальної служби. В подальшому причини смерті не були встановлені через істотні гнилісні зміни, як і особа померлого експертним шляхом не була встановлена, однак, тіло було поховане, а представник ритуальної служби передав слідчому свідоцтво про смерть на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак, ще пізніше було встановлено, що у ОСОБА_1 є колишня дружина, яка не впізнала тіло як свого колишнього чоловіка, а згодом було встановлено, що  ОСОБА_1 живий і здоровий. Слідчий направила до органу РАЦС лист з повідомленням про цей факт та проханням «відкликати» документи на поховання ОСОБА_1 , однак там відповіли, що актовий запис про смерть може бути анульований лише за рішенням суду. 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2024 по справі № 335/10652/24 задоволено клопотання  ОСОБА_1  про повернення йому документів, зокрема, паспорта громадянина у формі ID-картки № НОМЕР_2 , виданої 09.05.2023 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган видачі 2311.
З метою поновлення своїх особистих та майнових прав ОСОБА_1 звернувся до суду і з урахуванням уточненої заяви просив встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є живим та анулювати актовий запис про смерть від 24.07.2024 № 1088, складений Комунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 
Ст. 34 вищевказаного Закону передбачено, що нотаріуси, зокрема, вчиняють таку нотаріальну дія як посвідчення факту, що фізична особа є живою. 
Відповідно до ст. 80 Закону України «Про нотаріат» нотаріус на прохання фізичної особи посвідчує факт, що така фізична особа є живою. На підтвердження зазначеної обставини нотаріус видає заінтересованим особам свідоцтво. 
Отже, факт того, що певна особа є живою, не може бути встановлений судом, оскільки для посвідчення такого факту передбачений інший позасудовий порядок, а саме, звернення особи до нотаріуса.
Стосовно іншої вимоги, яку просить задовольнити заявник, суд першої інстанції зазначав таке. 
Заявник просить анулювати актовий запис про смерть від 24.07.2024 № 1088, складений Комунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Отже, з даної вимоги випливає, що заявник оспорює законність дій Комунарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з внесення актового запису про смерть від 24.07.2024 № 1088, що вказує на наявність спору про право. 
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
На підставі викладеного вище, суд першої інстанції вважав, що у відкритті провадження у справі за заявою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 ,  заінтересовані особи: Комунарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, у цій справі слід відмовити. 
Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі повністю погодитись не можна з таких підстав.
Ухвала суду першої інстанції у цій справі відповідає вимогам законності та обґрунтованості лише частково.
Так, дійсно, суд першої інстанції правильно зазначав, що в разі появи особи, актовий запис про смерть якої здійснювався не на підставі рішення суду про встановлення факту смерті останньої чи визнання фізичної особи …померлою (ст. 309 ЦПК України «Дії суду в разі появи фізичної особи, яку було визнано… померлою»), то для встановлення появи такої особи встановлений такий інший позасудовий порядок.
«…Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 
Ст. 34 вищевказаного Закону передбачено, що нотаріуси, зокрема, вчиняють таку нотаріальну дія як посвідчення факту, що фізична особа є живою. 
Відповідно до ст. 80 Закону України «Про нотаріат» нотаріус на прохання фізичної особи посвідчує факт, що така фізична особа є живою. На підтвердження зазначеної обставини нотаріус видає заінтересованим особам свідоцтво. 
Отже, факт того, що певна особа є живою, не може бути встановлений судом, оскільки для посвідчення такого факту передбачений інший позасудовий порядок, а саме, звернення особи до нотаріуса…».
Однак, суд першої інстанції міг і мав право залишити вищезазначену заяву заявника у цій справі без руху та надати йому строк для усунення цього недоліку, а саме: надати відповідне свідоцтво нотаріуса про його появу, тому останнє було надано заявником ОСОБА_1 у цій справі лише апеляційному суду (свідоцтво від 05.11.2024 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Щербина В.С., копія а.с. 87), а тому може бути прийнято апеляційним судом до уваги у цій справі в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі.
Проте, суд першої інстанції передчасно та помилково саме відмовив у відкритті окремого провадження у цій справі за вищезазначеною заявою заявника на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України через наявність споруміж заявникомОСОБА_1 та  Комунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з приводу анулювання запису про смерть заявника від 24.07.2024 № 1088. 
Фактично апеляційним судом спору у цій справі не встановлено, просто є формалізм з боку вказаної заінтересованої особи, яка дотримується Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, за змістом п.п. 4 яких: «…актовий запис цивільного стану може бути занулюваний на підставі рішення суду. Згідно з п. 4.6. Правил, відділ державної реєстрації актів цивільного стану…анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про анулювання актового запису цивільного стану (висновок № 01/32.10-03.7-10 від 14.11.2024 року про анулювання актового запису…). цивільного стану, копія а.с. 84-85, яка вперше надана апеляційному суду стороною заявника до його апеляційної скарги та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі в силу вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі).
Проте, суд першої інстанції помилково не врахував правовий висновок ВП ВС, викладений у постанові від 18.01.2024 року у справі ЄУН 560/17953/21, якій є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 3 ЦПК України (витяг постанови із Єдиного державного реєстру судових рішень - а.с. 127-136), за змістом якого: справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду; чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення (у даному випадку це факт появи особи, що заявник ОСОБА_1 , який вже отримав відповідне свідоцтво нотаріуса та якому вже повернули паспорт громадянина, оригінал свідоцтва про смерть тощо, є живим), окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства. 
Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При вищевикладених обставинах, апеляційним судом встановлено, що підстави саме для відмови судом першої інстанції у відкритті окремого провадження в порядку цивільного судочинства, передбачені ст. 315 ч. 4 ЦПК України (суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право) у цій справі були відсутні.
При вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах цієї справи, доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах. Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення передчасної помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання про відкриття окремого провадження у цій справі) до суду першої інстанції. 
Крім того, апеляційним судом встановлено, що стороною заявника, як апелянтом, при подачі вищезазначеної апеляційної скарги судовий збір не сплачувався (ухвала апеляційного суду від 02.12.2024 року (а.с. 98-99) про звільнення останнього від сплати судового збору за вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі в порядку задоволення клопотання сторони заявника в його апеляційній скарзі п. 1 - а.с.67-70). 
Також, в силу вимог ЦПК України в разі скасування вищезазначеної ухвали суду першої інстанції у цій справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, питання про розподіл цих витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, вирішується у подальшому судом першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2024 року у цій справі скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 31.01.2025 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Подліянова Г.С.