П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/10020/24	

Перша інстанція суддя Тарасишина О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року, у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасувати рішення та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній податковій службі України та Головному управлінню ДПС у Одеській області, а саме:
- визнання протиправним та скасувати рішення від 29 лютого 2024 року № 10645135/35929826 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 22 лютого 2024 року в Єдиному державному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язання зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 22 лютого 2024 року датою її фактичного подання.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію податкової накладної підприємства в Єдиному реєстрі податкових накладних та надано йому час для підтвердження реальності проведених господарських операцій, шляхом подання відповідних пояснень та первинних бухгалтерських документів.
При цьому, на переконання апелянта, товариством не виконано вимог податкового органу та не надано первинних бухгалтерських документів, достатніх для реєстрації його податкової накладної, що стало правомірною підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В свою чергу, позивачем подано свої пояснення на отриману апеляційну скаргу у яких зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що в процесі здійснення господарської діяльності ТОВ «СТАЙНОРТ» складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 22 лютого 2024 року. 
На виконання вимог контролюючого органу позивачем до ДПС направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено.
Проте, Комісією регіонального рівня прийнято рішення № 10645135/35929826 від 29 лютого 2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної № 1 від 22 лютого 2024 року.
Не погоджуючись з прийнятим податковим органом рішенням про відмову у здійсненні реєстрації податкової накладної, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
В даному випадку, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.
Згідно п. 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Згідно п. 10 Порядку, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно п. 11 Порядку, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
При цьому, у додатку № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості здійснення операцій
Згідно п. 1 Критеріїв, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин перевіряється правомірність рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної, що складена та направлена ТОВ «Стайнорт» на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних після проведення господарської операції з контрагентом ТОВ «Хімарт Трейд».
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а також надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, згідно вищевикладених положень податкового законодавства, складена платником податків податкова накладна підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В даному випадку, як вірно встановлено судом першої інстанції, у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію податкової накладної позивача та запропоновано останньому надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію його податкової накладної.
При цьому, колегія суддів зазначає, що у зазначеній пропозиції податковим органом не визначено чіткого переліку документів, які обов`язково має подати товариство для реєстрації його податкової накладної.
В свою чергу, позивачем у встановлені строки, після зупинення реєстрації його податкової накладної, подано до податкового органу відповідні пояснення та документи із зазначенням обставин проведення спірних операцій (продаж товарів).
Проте, за наслідком отримання пояснень та документів, податковим органом прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, так як позивачем надано копії документів, що складено з порушенням законодавства.
Між тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
В даному випадку, податковим органом в оскаржуваному рішенні не зазначено обґрунтованих мотивів неприйняття наданих йому пояснень та документів, не зазначено чому відповідні документи складені з порушенням законодавства, а також не зазначено які саме норми законодавства порушують надані позивачем первинні бухгалтерські документи.

З іншого боку, в полі додаткової інформації, в якому мала б бути зазначена конкретна інформація про невідповідність документів вимогам законодавства, податковим органом лише продубльовано всі види первинних бухгалтерських документів, які аналогічним чином перелічено в абзаці 4 пункту 5 Порядку № 520.
В свою чергу, з метою перевірки обставин справи на яких ґрунтуються позовні вимоги товариства, судом першої інстанції зібрано копії первинних документів, якими розкривається зміст проведених товариством господарських операцій та які подавались позивачем для здійснення реєстрації відповідної податкової накладної.
Так, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності позивача - 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
В межах здійснення господарської діяльності ТОВ «Стайнорт» та ТОВ «Хімарт Трейд» укладено договір поставки № 01-21.02/П від 21 лютого 2024 року. 
На підставі рахунку на оплату № СТ000000102 від 21 лютого 2024 року покупцем здійснено оплату товару, що підтверджується банківською випискою з рахунку ТОВ «Стайнорт» за 22 лютого 2024 року.
Відповідно до видаткової накладної № 126 від 01 березня 2024 року ТОВ «Стайнорт» передано товар покупцю ТОВ «Хімарт Трейд». 
Реалізований на адресу ТОВ «Хімарт Трейд» товар був імпортований позивачем, на підтвердження чого матеріали справи містять митні декларації.
Тому, враховуючи зібрані документи, колегія суддів вважає їх достатніми для здійснення реєстрації спірної накладної, а як наслідок, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та обраним судом способом захисту порушених прав позивача.
В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС у Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

             Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
             Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян