ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2024 р.                                                                                        м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , захисника Ткаченко О. І., та представника ДМС України Чернівецької митниці Куделька П. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 грудня 2024 року, - 
УСТАНОВИВ:
Постановою судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 грудня 2024 року громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді конфіскації в дохід держави товару, який є предметом порушення митних правил - транспортний засіб комерційного призначення – вантажний напівпричіп-рефрижератор марки «SCMITZ», реєстраційний номерний знак Литва НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 . 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн (шістсот п`ять) 60 коп. на користь держави.
Згідно постанови районного суду та протоколу про порушення митних правил № 00835/40800/24 від 26.09.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він не вивіз з митної території України вантажний напівпричіп-рефрижератор марки «SCMITZ» країна реєстрації Литва, р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_3 , та станом на 26.09.2024 р., перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України цього транспортного засобу більше ніж на тридцять діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
Не погоджуючись з позицією районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою закрити справу у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при складанні протоколу від 26.09.2024 року про порушення митних правил № 00835/40800/24 ОСОБА_1 присутнім не був та копія вказаного протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не направлялась. 
ЄУНСС: 725/10138/24                        Головуючий в суді 1 інстанції: Іщенко І. В.
НП: 33/822/753/24                                Головуючий в апел. інстанції: Давній В. П.
Стверджує, що з зазначеним в протоколі правопорушенням не згоден та справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу митного правопорушення.
Вважає, що протокол про порушення митних правил від 26.09.2024 року не містить тих обов`язкових реквізитів та підписів, які передбачені для розгляду такого протоколу по суті.
Вказує, що в справі міститься інформація про адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , але їй не було направлено жодного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 , не є суб`єктом митного правопорушення, тому що, керування транспортним засобом р/н НОМЕР_1 здійснювалось в межах трудових обов`язків та за наявності наказу директора ТОВ «ВОСТОК» ОСОБА_3 про відрядження ОСОБА_1 .
Стверджує, що при переміщенні напівпричепу ОСОБА_1 в Україну, йому не встановлювався строк для його вивезення.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції не надав відповідної оцінки фактичним обставинам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення. 
Вказує, що ОСОБА_1 , як водія було відряджено до Грузії строком на 60 діб, транспортний засіб Scania BE6074CM, напівпричіп-рефрижератор марки «SCMITZ», реєстраційний номерний знак Литва НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , 
Просить суд звернути увагу, що при повторному направлені матеріалів адміністративного провадження Чернівецькою митницею відносно особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не усунули зауваження, що містились в постанові суду від 30.10. 2024 року.
Заслухавши позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, думку представника ДМС України Чернівецької митниці Куделька П. Т., який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, вважавши оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, в межах доводів наведених в поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Даючи оцінку доводам апелянта по суті правопорушення, апеляційний суд зауважує наступне.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема даними, які містяться в: - протоколі про порушення митних правил № 00835/40800/24 від 26.09.2024 року, який складений компетентним органом в межах наданих повноважень, в протоколі чітко викладено суть правопорушення, зауваження, доповнення відсутні (а. с. 1-3), - витязі з АСМО «Інспектор» по транспортному засобу марки «SCMITZ», країна реєстрації Литва, р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_3 (а. с. 6); - витязі з модуля АСМО орієнтування по гр. ОСОБА_4 (а. с. 7); - протоколі опитування в справі про порушення митних правил № 00835/40800/24 від 26.09.2024 року, згідно яких ОСОБА_1 показав, що дійсно ввіз 19.06.2024 року вантажний напівпричіп-рефрижератор марки «SCMITZ» країна реєстрації Литва, р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_3 на територію України та у визначений законом строк не вивіз його через поломку, в подальшому не зміг вивезти через перебування на його утриманні недієздатної матері (а. с. 8-12).
Аналіз зазначених доказів, на думку апеляційного суду, переконливо свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого правопорушення.
При цьому, апелянт не оспорює факту ввезення 19.06.2024 року вантажного напівпричепа-рефрижератора марки «SCMITZ» країна реєстрації Литва, р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_3 на територію України та подальшого не вивезення його у законодавчо встановлені строки.
Апелювання ОСОБА_1 на обставини непереборної сили, що позбавили можливості останнього виконати взяті на себе обов`язки щодо вивезення вантажного напівпричепа-рефрижератора, що у відповідності до ч.1 ст. 460 МК України не має наслідком притягнення особи до відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає помилковими враховуючи наступне.
Згідно ч.1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
У свою чергу, здійснення митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими відповідно до МК України регулюється також Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657.
Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).
З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі наявності обставин непереборної сили, що зумовило неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України, власник або інша уповноважена ним особа повинна повідомити про це митний орган у встановленому законом порядку. У такому випадку відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України виключається.
Із наявних матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не звертався із заявою про продовження строку ввезення вантажного напівпричепа-рефрижератора марки «SCMITZ» країна реєстрації Литва, р/н НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_3 та не повідомляв митний орган про обставини непереборної сили, які завадили йому виконати взяті на себе обов`язки по вивезенню транспортного засобу.
Як зазначено у самому протоколі про ПМП, на момент перетину митного кордону жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ч. 6 ст. 481 МКУ ОСОБА_1 митним органам не надано.
Окрім цього, в судовому засіданні апеляційного суду, представник ДМС України Чернівецької митниці Куделько П. Т. вказував на те, що ОСОБА_1 , було роз`яснено наслідки перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу, а також можливість його продовження не більше аніж на 30 днів за наявності факту аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб.
У разі наявності вищевказаних обставин, останній мав звернутися до митних органів з письмовою заявою та підтверджуючими документами (які відповідно до п. 3 розділу VII «Порядку» мають видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції) про наявність вищевказаних обставин, які відповідно виключають адміністративну відповідальність за ст. 481 МК України. 
А тому, посилання апелянта про наявність обставин непереборної сили за умови не звернення до митного органу із відповідною заявою, не може бути підставою для закриття провадження у справі.
Всі інші апеляційні доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
При цьому апеляційний суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).
Беручи до уваги вищевикладене, оскаржуване рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.
Керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04.12.2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 6 ст. 481 МК України, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду                                        В. П. Давній