ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 березня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 734/1524/24
Головуючий у першій інстанції – Соловей В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/443/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                 головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                  суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.   
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Соловей В.В.), ухвалене у сел. Козелець,   
                                        В С Т А Н О В И В:
У квітні 2024 року АТ «Універсал банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18 травня 2020 року у розмірі 61 672,77 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідачка на підставі укладеного договору отримала кредит у розмірі 50 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . ОСОБА_1 грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами своєчасно не надавала (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), у зв`язку з чим станом на 27 жовтня 2023 року вся заборгованість за кредитом стала простроченою. На «пуш» повідомлення про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму заборгованості відповідачка не відреагувала. На підставі зазначеного розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком станом на 05 лютого 2024 року становить 61 672,77 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 61 672,77 грн; заборгованість за пенею – 0 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання – 0 грн. 
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2024 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» грошові кошти в розмірі 61 672 грн 77 коп. (із них: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)  – 61 672 грн 77 коп.; заборгованість за пенею – 0.00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання – 0.00 грн) заборгованості станом на 05 лютого 2024 року за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 18 травня 2020 року, а також грошові кошти в розмірі 3028 грн 00 коп. судового збору. Рішення суду мотивовано тим, що випискою про рух коштів підтверджуються надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт користування карткою, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості. При цьому, виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідачем ОСОБА_1 не надані докази для спростування правильності наданого позивачем АТ «Універсал Банк» розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та виписки з рахунку відповідача. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду і відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки позовна заява була підписана та подана ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень до позовної заяви надав лише довіреність №22-ЮД1 від 08 січня 2024 року, що в свою чергу не є достатнім для підтвердження його повноважень як представника в суді. За доводами відповідачки, АТ «Універсал банк» не надав жодних належних доказів, які б підтверджували наявність заборгованості, оскільки не надав підписаних відповідачем Умов і правил обслуговування фізичних осіб в банку, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту. Також ОСОБА_1 вказує, що анкета-заява не містить будь-яких даних про суму кредиту і даних щодо обрання відповідачкою банківських послуг, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання нею кредитних коштів, їх розмір та розмір заборгованості. Відповідачка посилається, що надана позивачем виписка по картці не відповідає критеріям Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, тому не може бути доказом по справі. Вважає, що суд порушив норми процесуального права, оскільки не звернув увагу на клопотання про витребування доказів (меморіального ордеру та виписки по рахунку), не прийняв до уваги заперечення на відповідь на відзив.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору – ч.2 ст.1054 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
По справі встановлено, що 18 травня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, згідно з якою ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank/Universal Bank), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.12 т.1).
Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 висловила також прохання відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов Договору. Крім того, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором.  
До позову додано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, витяг з тарифів за чорною карткою Monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, а також розрахунок заборгованості за договором № б/н від 18 травня 2020 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 05 лютого 2024 року (а.с.7-11, 13-30 т.1).
Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 05 лютого 2024 року розмір заборгованості відповідачки становить 61 672,77 грн у вигляді загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Довідкою про наявність рахунку від 14 червня 2024 року підтверджено, що відповідачці відкрито рахунок № НОМЕР_3 , тип рахунку - чорна картка, валюта рахунку UAH, статус картки – активна до 04/24 (а.с.243 т.1).
Відповідно до довідки про рух коштів по картці від 14 червня 2024 року кредитний ліміт на вищевказаній картці станом на 14 червня 2024 року становить 50 000 грн, заборгованість станом на 14 червня 2024 року – 61 672,77 грн (а.с.64 зворот – 139 т.1).
Згідно з довідкою АТ «Універсал банк» про розмір встановленого кредитного ліміту ОСОБА_1 26 січня 2021 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 7 000 грн, який згодом змінювався, а станом на 28 січня 2022 року становив 50 000 грн (а.с.241 т.1).
Підписанням анкети-заяви позичальник ОСОБА_1 підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок (який у подальшому змінювався і станом на 28 січня 2022 року становив 50 000 грн), користувалася кредитними коштами, що підтверджується наданою банком випискою про рух коштів по картці клієнта.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність банком позовних вимог та наявності правових підстав для стягнення з відповідачки на користь банку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 18 травня 2020 року. 
Доводи апеляційної скарги, що анкета-заява не містить даних щодо обрання відповідачкою банківських послуг, спростовуються її змістом, де зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити на її ім`я гривневий поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Розмір встановленого кредитного ліміту підтверджено відповідною довідкою.
Твердження відповідачки, що саме з моменту підписання Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк», Тарифів, Таблиці обчислення віртості кредиту та Паспорту споживчого кредиту вони є складовою частиною укладеного договору, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в пункті 3 підписаної власноручно анкети-заяви відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з актуальною (чинною) редакцією Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, Тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rales, які складають договір про надання банківських послуг, та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. 
Отже відповідачка була ознайомлена саме з тими правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви, та відповідно до ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
В матеріалах справи відсутні докази щодо оспорювання кредитного договору чи визнання його недійсним в судовому порядку.
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання відповідачкою кредитних коштів, їх розмір та розмір заборгованості.
Наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за якою обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, розрахунок заборгованості, містять відомості про те, що заборгованість за тілом кредиту становить - 61 672,77 грн, відповідно підтверджують наявність  заборгованості відповідачки за виданим кредитом.
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 зазначено, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Це відповідає положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Виписка по особовому рахунку містить повну інформацію про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу та суми надходжень, що свідчить про те, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та користувалася ними.
Крім того, за клопотанням відповідачки ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року було витребувано в АТ «Універсал банк» виписку по рахунку НОМЕР_2 .
На виконання вимог суду банком було надано на електронному носії виписку по рахунку НОМЕР_4 , який відкрито за Договором про надання банківських послуг від 18 травня 2020 року та обліковується на ім`я ОСОБА_1 . Одночасно зазначено, що по рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , відсутній рух коштів.
Зазначена виписка також містить повну інформацію про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу та суми надходжень.
Зарахування кредитних коштів на інший номер рахунку, а не на той, який зазначений в анкеті-заяві відповідачки, не спростовує сам факт зарахування таких коштів і користування ними позичальницею, враховуючи також, що довідкою про наявність рахунку від 27 листопада 2024 року підтверджується відкриття саме рахунку НОМЕР_4 .
ОСОБА_1 не надала суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.
Не можуть бути прийняті судом до уваги твердження відповідачки, що представником позивача не надано достатніх доказів на підтвердження своїх повноважень на звернення до суду.
Так, відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч.1 ст.47 ЦПК України).
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
За положеннями ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (п.1 ч.1, ч.3 ст.62 ЦПК України).
За матеріалами справи встановлено, що позовну заяву підписав представник АТ «Універсал банк» Мєшнік К.І. До позовної заяви додано копію довіреності, згідно з якою банк в особі Голови Правління Старомінської І.О., яка діє на підставі статуту, уповноважує Мєшніка К.І. представляти інтереси банку з питань, пов`язаних із стягненням заборгованості, яка виникла з Умов і правил обслуговування фізичних осіб АТ «Універсал банк» при наданні послуг щодо карткових продуктів (Monobank/Unsversal Bank), зокрема в загальних судах всіх інстанцій, з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, в тому числі правом подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати позови, скарги, клопотання, пояснення, заяви й інші процесуальні документи (а.с.34 т.1).
У подальшому з метою підтвердження повноважень представника позивачем надано копію витягу з наказу АТ «Універсал банк» №421-к від 24 березня 2021 року про переведення ОСОБА_2 з посади керівника напрямку претензійно-позовної роботи Операційного центру банку на посаду керівника напряму претензійно-позовної роботи Управління по роботі з проблемною заборгованістю Департаменту ризик-менеджменту по проекту Монобанк АТ «Універсал банк» з 24 березня 2021 року (а.с.165 т.1).
Також надано копію посадової інструкції керівника напрямку претензійно-позовної роботи, з якою ОСОБА_2 ознайомлений 19 вересня 2019 року, відповідно до пункту 3.9. якої він має право представляти інтереси банку, зокрема в загальних судах всіх інстанцій відповідно до встановлених повноважень (а.с.166-168 т.1).
Таким чином, позивачем надано належні докази на підтвердження повноважень Мєшніка К.І. представляти інтереси АТ «Універсал банк» у суді.
Незазначення в судовому рішенні суду першої інстанції заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву та нерозгляд судом клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів не призвело до неправильного вирішення справи.
При цьому, вищевказане клопотання було задоволено судом апеляційної інстанції і за результатами розгляду наданих банком документів не встановлено інших обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                         У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: