ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/5820/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,     
секретар судового засідання Бендес А.Г. 
          за участю позивача ОСОБА_1 
                   представника позивача Кузякова О.В.
                   представника відповідача Грановського М.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги   ОСОБА_1 ,  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 
          на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 (повний текст 10.09.2024, головуючий суддя Савченко А.В.)
           в адміністративній справі №160/5820/23 за позовом   ОСОБА_1  до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області   про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,-   
ВСТАНОВИВ:

          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року (яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 року),  позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.02.2023 року №245-К в частині накладення на старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з нелегальною міграцією) управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1   дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 20 лютого 2023 року №77о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з нелегальною міграцією) управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з нелегальною міграцією) управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 20.02.2023 р.
           07.08.2024 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №160/5820/23 в частині відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 125000 грн. 
05.09.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено  додаткове рішення, яким:
Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/5820/23 – задоволено частково.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 125 000грн.
В іншій частині заяви - відмовлено.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції позивач та відповідач подали апеляційні скарги.
Позивач просить скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким заяву задовольнити повністю та стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 125000грн.
Відповідач просить скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.
У судовому засіданні учасники справи підтримали свої позиції щодо додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2024.
Позивач вказує, що витрати, які були понесені ним на професійну правничу допомогу у розмірі 125 000 грн. не є завищеними, а відповідають наданій правовій допомозі.
Відповідач вказує, що визначений судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 12  500 грн. є завищеним.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження отримання наданої позивачу правничої допомоги, заявником подано до суду копію Договору про надання правової допомоги №1703 від 17.03.2023. 
Позивач - ОСОБА_1 та адвокат - Кузяков Олександр Володимирович дійшли згоди, що такий Договір буде діяти до остаточного вирішення спору по суті.
Справа за позовною заявою ОСОБА_1 пройшла три судові інстанції та була повернута на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Вартість наданих адвокатом послуг у кожній з інстанцій визначалася окремо, про що було складено акти наданих послуг, а саме: 
Акт наданих послуг №1 від 19.07.2023, 
Акт наданих послуг №2 від 14.11.2023, 
Акт наданих послуг №3 від 11.04.2024, 
Акт наданих послуг №4 від 30.07.2024.
Відповідно до Акта наданих послуг №1 від 19.07.2023, Адвокатом виконано частину зобов`язань в обсязі та на умовах передбачених Договором про надання правової допомоги №1703 від 17.03.2024, а саме:
Надання розгорнутої консультації з наданням юридичного висновку з правових питань Клієнту;
Аналіз документів Клієнта та збір доказової інформації у справі;
Підготовка проекту позовної заяви, узгодження проекту з Клієнтом;
Підготовка матеріалів до позовної заяви та направлення позовної заяви до суду;
Участь Адвоката у засіданнях в суді першої інстанції (три судові засідання);
Аналіз відзиву сторони у справі та матеріалів долучених до нього;
Підготовка проекту відповіді на відзив та узгодження його з Клієнтом. Направлення відповіді на відзив до суду;
Підготовка розрахунку виплат за вимушений прогул, які підлягали б сплаті у випадку задоволення позовної заяви. Направлення заяви із таким розрахунком до суду; Вартість зазначених послуг Адвоката складала 33 000грн.
Підтвердженням оплати наданих послуг є квитанція до прибуткового касового ордера №11 від 19.07.2023.
Відповідно до Акта наданих послуг №2 від 14.11.2023, Адвокатом виконано частину зобов`язань в обсязі та на умовах передбачених Договором про надання правової допомоги №1703 від 17.03.2024, а саме:
Аналіз рішення суду першої інстанції.
Підготовка проекту апеляційної скарги і його узгодження з Клієнтом;
Підготовка апеляційної скарги та направлення її до суду;
Вартість зазначених послуг Адвоката складала 15 000 грн.
Підтвердженням оплати наданих послуг є квитанція до прибуткового касового ордера №39 від 14.11.2023 року.
Відповідно до Акта наданих послуг №3 від 11.04.2024, Адвокатом виконано частину зобов`язань в обсязі та на умовах передбачених Договором про надання правової допомоги №1703 від 17.03.2024, а саме:
Аналіз постанови суду апеляційної інстанції;
Підготовка проекту касаційної скарги та узгодження його з Клієнтом;
Підготовка касаційної скарги та направлення її до суду;
Підготовка проекту уточненої касаційної скарги та його узгодження з Клієнтом;
Підготовка уточненої касаційної скарги та направлення її до суду;
Вартість    зазначених послуг Адвоката складала 30 000гри.
Підтвердженням оплати наданих послуг є квитанція прибуткового касового ордера №63 від 11.04.2024 року.
Відповідно до Акта наданих послуг №4 від 30.07.2024, Адвокатом виконано частину зобов`язань в обсязі та на умовах передбачених Договором про надання правової допомоги №1703 від 17.03.2024, а саме:
Аналіз постанови суду касаційної інстанції. Підготовка пояснень з врахуванням позиції Верховного Суду та направлення їх до суду першої інстанції;
Участь Адвоката в судових засіданнях (п`ять засідань);
Аналіз відзиву. Підготовка заяви про поновлення процесуальних строків та відповіді на відзив. Направлення таких документів до суду;
Підготовка додаткових пояснень у справі від 09.07.2024 та направлення їх до суду;
Підготовка додаткових пояснень у справі від 23.07.2024 та направлення їх до суду;
Підготовка додаткових пояснень у справі від 30.07.2024 та направлення їх до суду. Вартість зазначених послуг Адвоката складала 47 000грн.
Підтвердженням оплати наданих послуг є квитанція до прибуткового касового ордера №89 від 30.07.2024.
Суд першої інстанції задовольнив частково заяву позивача та стягнув витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12  500 грн.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», КАС України.
Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” №5076-VI від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, видами адвокатської діяльності є, зокрема, 
- надання правової інформації, 
- консультацій і роз`яснень з правових питань, 
- правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати:
- консультації, 
- роз`яснення, 
- складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, 
- здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. 
Отже, до правової допомоги належать: 
- консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Натомість, не відносяться до правничої допомоги надання таких послуг як: аналіз рішення суду, підготовка проекту заяви або скарги, узгодження такого проекту з клієнтом, направлення заяви/скарги до суду.
Водночас, втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що справедливий розмір витрат на правничу допомогу відповідає 12  500 грн., виходячи з наступного
В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. 
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що саме суд встановлює розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити на підставі доказів, при цьому втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.
Для встановлення судом розміру витрат, що понесла сторона у справі слід надати відповідні докази. 
Так, відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Слід зазначити, що в силу ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат враховується: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В силу ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, і складність справи, і витрачений час на надання правничої допомоги і ціна позову та ін. мають значення для суду для визначення розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.
Так, перевіривши відповідні документи щодо витрат на правничу допомогу та проаналізувавши зміст і обсяг наведених послуг, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. 
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
          Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
          Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 по справі №826/9047/16 зазначено, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
          Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Слід зауважити, що в Актах здачі-приймання робіт/надання послуг зазначено, що про такі правові послуги як:
«надання розгорнутої консультації з наданням юридичного висновку з правових питань Клієнту»; 
«аналіз документів Клієнта та збір доказової інформації у справі»; 
«підготовка проекту позовної заяви, узгодження проекту з Клієнтом»; 
«підготовка матеріалів до позовної заяви та направлення позовної заяви до суду»; 
«аналіз рішення суду першої інстанції»; «підготовка проекту апеляційної скарги і його узгодження з Клієнтом»; 
«аналіз постанови суду апеляційної інстанції»; 
«підготовка проекту касаційної скарги та узгодження його з Клієнтом»; 
«аналіз постанови суду касаційної інстанції»; 
«підготовка пояснень з врахуванням позиції Верховного Суду та направлення їх до суду першої інстанції»
Однак, проаналізувавши зміст і обсяг наведених позивачем послуг на правничу допомогу та надавши їм оцінку, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що такі послуги як «підготовка проекту позовної заяви, узгодження проекту з Клієнтом»; «підготовка матеріалів до позовної заяви та направлення позовної заяви до суду»; «аналіз рішення суду першої інстанції»; «підготовка проекту апеляційної скарги і його узгодження з Клієнтом»; «аналіз постанови суду апеляційної інстанції»; «підготовка проекту касаційної скарги та узгодження його з Клієнтом»; «аналіз постанови суду касаційної інстанції»; «підготовка пояснень з врахуванням позиції Верховного Суду та направлення їх до суду першої інстанції» не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI, оскільки правовою допомогою є: консультації, роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. 
Такі послуги є складовими процесу підготовки позовної заяви та представництва у суді, що свідчить про відсутність підстав для їх відокремлення від послуги складання позовної заяви та представництва у суді, відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.
Враховуючи зазначені критерії колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є сума в розмірі 12500 грн.
Отже, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційні скарги ОСОБА_1 ,  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
          Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2024року - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили 25.02.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
          Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 25.02.2025.
          В повному обсязі постанова виготовлена 03.03.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко