Справа № 750/10903/24 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/80/25 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Бредюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду             м. Чернігова від 10 грудня 2024 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 28 липня 2024 року, о 00 год. 17 хв., в м. Чернігові по вул. 77-ї Гвардійської дивізії та вул. Волонтерів, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz Citan, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Бредюк О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності           ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. На думку апелянта, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки ОСОБА_1 був тверезий, не мав будь-яких ознак сп`яніння, які б давали підстави для його проходження, а працівниками поліції взагалі не було роз`яснено самої процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Окрім цього, вважає відеозапис працівників поліції неналежним та недопустимим доказом, а тому, на думку апелянта, ОСОБА_1 було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності, за обставин наведених у протоколі.   

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №104872 від 28.07.2024 року, ОСОБА_1 28 липня 2024 року, о 00 год. 17 хв., в м. Чернігові по вул. 77-ї Гвардійської дивізії та вул. Волонтерів, 1, керував транспортним засобом Mercedes Benz Citan, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.
Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «з протоколом згоден» (а.с.5).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер», результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,92 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду на той період часу із результатом проведеного огляду (а.с.7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом події, за участю             ОСОБА_1 (а.с.6), зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого            ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , за порушення комендантської години. При спілкуванні з останнім, працівник поліції виявив у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і на пропозицію пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, він погодився пройти такий на місці за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,92 проміле.

Із отриманим результатом огляду ОСОБА_1 погодився, будь-яких зауважень не висловлював та не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, а тому, у співробітника поліції не було жодних підстав пропонувати водієві проходити огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, що повністю узгоджується із відповідними положеннями вищезазначеної Інструкції і дає підстави для відхилення доводів апелянта в цій частині. 

При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що вживав алкоголь у невеликій кількості, після чого керував транспортним засобом та намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього адмінматеріали, що також свідчить про спробу останнього уникнути відповідальності за вчинене. 

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається (а.с.8), що до даного процесуального документа були занесені ті ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також має місце і на відеозаписі працівника поліції (а.с.6), а отже, жодних порушень з боку працівника поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

Доводи апелянта про неналежно проведений огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу Драгер, які містять підпис ОСОБА_1 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Окрім цього, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів та будучи незгодним з результатами огляду, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Стосовно номеру технічного засобу відеозапису працівника поліції, вже було надано належну оцінку місцевим судом, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 та його захисник не зазначали, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертались і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання уникнути його довірителем установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як             ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Бредюка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 за    ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач