Ухвала
 
31 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 447/2835/22
провадження № 61-1199зно25 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 червня 2024 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 400 мільярдів гривень за рахунок Державного бюджету України за дії вчиненні державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ Львівської області Марутяком О. І., правонаступником якого відповідно статті 104 ЦК України є Миколаївський ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів).
 
Миколаївський районний суд Львівської області рішенням від 08 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовив.
 
Львівський апеляційний суд постановою від 05 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року - без змін.
 
27 березня 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року у цій справі.
 
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 09 квітня 2024 року передала касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
16 квітня 2024 року касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року передана судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2024 року визнано наведені                 ОСОБА_1 підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Миколаївського районного суду Львівської області                          від 08 серпня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року визнано підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними. Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду             від 05 грудня 2023 року з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 червня            2024 року за нововиявленими обставинами у цій справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 червня 2024 року за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.
 
У січні 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 червня 2024 року за нововиявленими обставинами у цій справі.
У заяві ОСОБА_1 зазначає про перегляд постанови Верховного Суду                     від 24 червня 2024 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, однак з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Верховним Судом було прийнято 24 червня 2024 року ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою              ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області                  від 08 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.
 
Заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
 
Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
 
Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.
 
У постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц (провадження № 61-2146св18), від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11 (провадження №61-1537св21), від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 (провадження № 61-1546св21) вказано, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.
 
Ухвала Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи.
 
Отже, ухвала Верховного Суду від 24 червня 2024 року, відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили та можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
 
Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 червня 2024 року за нововиявленими обставинами не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом і підлягає поверненню.
 
У зв`язку з поверненням заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, відсутні підстави для вирішення процесуального питання про постановлення окремих ухвал стосовно суддів Львівського апеляційного суду Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М., секретаря Матяш С. І., Голови Львівського апеляційного суду з розгляду цивільних справ Цяцяка Р. П. та судді Миколаївського районного суду Львівської області Бачуна О. І., оскільки за змістом частини першої статті 262 ЦПК України, окрема ухвала постановляється при вирішенні спору, тобто після відкриття провадження у справі.
 
Керуючись статтями 260, 420, 423, 425 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду                   від 24 червня 2024 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди - повернути заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                                 А. Ю. Зайцев