Справа № 308/20096/24

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2025                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці О. Петренка на постанову Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, на підставі ст. 22 КУпАП України, обмежившись щодо неї усним зауваженням, а справу про порушення митних правил відносно неї закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.
Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №0781/30500/24 від 02.12.2024, а саме: дрова колоті в сітках в кількості 29,70 м.куб. – повернуто ОСОБА_1 або її представнику за дорученням.
       Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, - встановлено, що  28.11.2024 о 21 год. 20 хв. в зону митного контролю митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці в напрямку «виїзд з України» прибув вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Schmitz», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , який працює водієм у ПП «Sadvari LLC» (м. Мукачево, Закарпатська область).
Згідно з поданими до митного контролю водієм товаросупровідними документами, а саме: CMR від 23.11.2024, рахунку №17 від 21.11.2024, сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів №20241121-000248 від 21.11.2024, через митний кордон України в митному режимі «експорт» переміщується товар «дрова колоті в сітках довжиною 25 см» в загальній кількості 33 вантажних місць, загальним об`ємом 29,70 м.куб., вагою брутто 18240 кг, загальною вартістю 3445,20 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 23.11.2024 (день оформлення митної декларації) становить 149748,72 грн.
Зазначений вантаж слідував по митній декларації типу ЕК10АА №UA401020057878U0 від 23.11.2024.
Відправником товару є ТОВ «Козацьке вугілля» (21000, Вінницька область, Вінницький район, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 36, кв. (офіс) 41), а одержувачем – німецьке підприємство «TEXFORUM-INTERHANDEL E.K» (Obervielander Str.18A, 28259 Bremen, Germany). Рахунок №17 від 21.11.2024 засвідчений відбитком печатки ТОВ «Козацьке вугілля» та підписом керівника ОСОБА_1 .
Під час здійснення митного контролю та митного огляду вантажу, із залученням провідного інженера з ЕОД Ужгородського лісового господарства ОСОБА_3 , встановлено, що у вантажному приміщені напівпричепу знаходиться 33 вантажні місця з товаром – дрова паливні колоті в сітках, укладені в ящики, решітчасті дерев`яні на піддонах. Разом з тим, під час огляду встановлено невідповідність розмірів заявлених в товаросупровідних документах та сертифікаті про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів №20241121-000248 від 21.11.2024, а саме: довжина полін становить 28-30 см., замість заявлених 25 см.
Обов`язковість подання сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів визначено ст. 3 Закону України від 08.09.2005 №2860-IV «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1260 «Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій».
В частині 6 ст. 3 Закону України від 08.09.2005 №2860-IV вказано, що суб`єкт підприємницької діяльності, що отримав сертифікат про походження на партію лісоматеріалів, зазначену у відповідному сертифікаті, має право експорту саме цієї «певної партії» пиломатеріалів. Видачу сертифіката на кожну окрему партію лісопиломатеріалів, оформлену одним товаросупровідним документом підтверджує і п. 4 Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1260 від 21.12.2005.
У п. 2.6 Інструкції щодо заповнення форми сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України від 07.09.2007 №528 зазначено, що у рядку 5 сертифікату «Характеристика партії лісопродукції, що експортується» вказуються найменування лісопродукції, що експортується, порода, сорт, геометричні розміри, кількість, код згідно з УКТЗЕД. Цей рядок заповнюється відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) на партію лісопродукції, що експортується.
З вищенаведеного слідує, що керівником ТОВ «Козацьке вугілля» ОСОБА_1 подано до митного оформлення та митного контролю при переміщенні товару через митний кордон України товаросупровідні документи, що видані на іншу партію вантажу, аніж ту, на яку було отримано дозвіл (сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів №20241121-000248 від 21.11.2024).
Таким чином, керівник ТОВ «Козацьке вугілля» ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
       Не погоджуючись з даною постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці О. Петренко подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду про закриття провадження в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 . Просить прийняти нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та призначити стягнення згідно з санкцією ч.1 ст.483 МК України. 
       Заслухавши пояснення представника митниці - Зубенка І.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для митного оформлення документів, що містить неправдиві відомості, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, повністю підтверджується протоколом про порушення митних правил №0781/30500/24 від 02.12.2024; CMR від 23.11.2024; рахунку №17 від 21.11.2024; сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів №20241121-000248 від 21.11.2024; актом митного огляду; доповідною запискою від 02.12.2024.
Щодо апеляційних вимог митного органу про відсутність підстав для застосування до ст.  ОСОБА_1 22 КУпАП з врахуванням конкретних обставин справи, апеляційний суд вважає їх необгрутованими та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.
       Відповідно до вимог ст.ст.33-35КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
       Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ізмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
       Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
       При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
       Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005, зі змінами, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
       Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд першої інстанції в повній мірі врахував у відповідності до положень ст.33 КУпАП тяжкість, характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність настання значних суспільно-небезпечних наслідків від його вчинення.
       Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на порушення вимог митного контролю.
       Поряд з тим, апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 згідно матеріалів справи раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, береться до уваги і мета адміністративного стягнення, передбачена ст.23 КУпАП, та співрозмірність можливого стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України, вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності накладення стягнення.
       На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, обґрунтовано прийшов до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України за малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.
       Митним органом не доведено та апеляційним судом під час апеляційного розгляду справи не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
       Під час розгляду справи судом першої інстанції порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про помилковість прийнятого рішення, є необґрунтованими.
       За таких обставин, постанова суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
       Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці О. Петренка – залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага