ПОСТАНОВА 
Іменем України

07 січня 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 399/236/24
провадження № 22-ц/4809/69/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі:

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Карпенка О.Л., Мурашка С.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04 липня 2024 року (суддя Шульженко В.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

встановив:
В квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 50000,00 грн заборгованості за Кредитним договором № 1155- 7066.
Позов обґрунтував тим, що 14.02.2023 року між сторонами по справі за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1155-7066.
Вказав, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» Тому позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Послався на те, що кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Але відповідач порушив умови Кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.
Зазначив, що станом на 07.03.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 96150,00 гривень, а саме:
- прострочена заборгованість за кредитом - 10000,00 гривень;
- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 86150,00 гривень.
Проте, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 46150,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 50000,00 гривень, що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 10000,00 гривень і простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 40000,00 гривень.
Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04 липня 2024 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за Кредитним договором № 1155-7066 від 14.02.2023 р. в розмірі 50 000,00 гривень, а також 2422,40 гривень в рахунок понесених позивачем судових витрати зі сплати судового збору. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Послався на те, що суд першої інстанції при розгляді справи дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, не застосував норми права, які мали б бути застосовані в даних правовідносинах, порушив норми процесуального права. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 14.02.2023 між відповідачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1155-7066 в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до умов зазначеного Договору позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, в сумі 10000,00 грн. Дата видачі кредиту - 14.02.2023, останній календарний день першого базового періоду - 27.02.2023. Нараховані проценти за користування кредитом - 350,00 грн. Разом до сплати 10350.00 грн., про що зазначено у п. 2.3 та 2.4 Договору.
Відповідно до п. 4.8 Договору передбачено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 10.12.2023 року. Строк Договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.
Положеннями Договору також передбачено:
- плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом;
- тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована;
- процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за Промо ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками;
- базовий період складає 14 календарних днів та зазначено щодо перебігів базових періодів;
- сплата процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду;
- нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).
З Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1155-7066 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України наданої позивачем разом з позовом видно, що кількість днів у розрахунковому періоді - 300, сума кредиту з договором - 10000,00 грн., проценти за користування кредитом - 90000,00 грн., загальна вартість кредиту - 100000,00 грн. (а.с. 47-48).
В Договорі зазначено, що номер особистого електронного платіжного засобу відповідача: НОМЕР_1 .
Згідно долученої до матеріалів справи Довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 07.03.2024, позичальник свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, тому в нього виникла заборгованість в розмірі 96150,00 грн. з яких: основний борг - 10000,00 грн., залишок відсотків - 86150,00 грн. (а.с. 50 - 55).
Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами виникли взаємні кредитні договірні зобов`язання, які були виконані позивачем, але які не були виконані відповідачем.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання відповідно до ст.526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Встановивши, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1155-7066 від 14.02.2023 було підписано відповідачем електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) ІНФОРМАЦІЯ_1 суд правильно та обґрунтовано констатував, що між відповідачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено кредитний договір в електронній формі.
Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ «Укр Кредит Фінанс» при укладенні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню сторін, а також про наявність у таких діях умислу, який був спрямований на введення споживача в оману. 
Наявними в справі доказами, а саме інформацією з ПриватБанку (а.с. 58) підтверджено відправлення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» коштів на рахунок НОМЕР_1 в сумі 10000 грн 14.02.2023 за договором №1155-7066.
Згідно інформації про позичальника, підтвердженої електронним підписом, рахунок НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_1 (а.с. 27) 
З урахуванням наведеного вище суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання.
Аргументи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при розгляді справи дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, не застосував норми права, які мали б бути застосовані в даних правовідносинах та порушив норми процесуального права, не підтвердились при апеляційному перегляді. 
Апеляційний суд також враховує, що відповідач не заперечує факту отримання коштів від позивача та факту заборгованості перед позивачем.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04 липня 2024 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А. Письменний О.Л. Карпенко С.І Мурашко