П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
20 лютого 2025 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 754/6846/24
Провадження № 22-ц/824/3654/2025 
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    судді-доповідача Стрижеуса А. М., 
                                    суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,
                                    секретаря Желепи В. В.
 
сторони:   позивач                ОСОБА_1 
      відповідачі           ОСОБА_2 ,
                     Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінстрім»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року, постановлену у складі судді Бабко В.В.,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом про визнання недійсними та скасування договорів.
16 травня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 червня 2024 року.
У судове засідання призначене на 11 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. На електронну пошту суду надійшла заява з прохання оголосити перерву в зв`язку з хворобою Позивача та його представника, доказів перебування на лікарняному суду не надано. Однак суд врахувавши першу неявку сторони позивача, оголосив перерву до 02 вересня 2024 року.
02 вересня 2024 року Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а. с. 108), повторно не з`явився, свого представника до суду не направив.  На електронну пошту суду надійшла повторна заява з прохання оголосити перерву в зв`язку з його та представника хворобою. Однак доказів перебування на лікарняному суду не надано. Також до заяви не надано належного підтвердження поважності відсутності на засіданні 11.06.2024. До того ж в матеріалах справи відсутні документи, а саме: договори, ордер або свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю, тобто підтвердження, що позивач дійсно має представника/адвоката.
02.09.2024 в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Бутирін Я.Я. та представник третьої особи - адвокат Чорній Д.О. заявили клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, зазначивши, що позивач вже не вперший раз зловживає процесуальними правами і не з`являється в судове засідання. Крім того звернули увагу, що відсутні будь-які документи на підтвердження хвороби та належності адвоката у позивача. Також просили розглянути та задовольнити клопотання про відшкодування правничої допомоги.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2024 року залишено без розгляду позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Фінстрим», треті особи: ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування договорів.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою 18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не мав права застосовувати статтю 257 ЦПК України, оскільки позивач повторно не з`явився саме в підготовче засідання, а призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося.
На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями
від 25 жовтня 2024 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу Стрижеусу А. М.
Листом Київського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року витребувано
з Деснянського районного суду м. Києва матеріали справи № 754/6846/24 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Фінстрим», треті особи: ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування договорів.
12 листопада 2024 року матеріали справи № 754/6846/24  за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Фінстрим», треті особи: ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування договорів, надійшли до Київського апеляційного суду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року поновлено строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Фінстрим», треті особи: ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування договорів.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.
27 січня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бутирін Я. Я. через засоби системи «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на власні доводи, надані суду першої інстанції в клопотанні про повернення позовної заяви та відзиві на позовну заяву, просить апеляційну скаргу Позивача залишити без задоволення.
В судове засідання учасники справи не з`явилися.
ОСОБА_1 19 лютого 2025 року подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.
Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.
За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.
Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як убачається з матеріалів справи, 11 червня 2024 року на електронну пошту суду першої інстанції надійшла заява з прохання оголосити перерву в зв`язку з хворобою Позивача та його представника, доказів перебування на лікарняному суду не надано.
Встановлено, що у перше підготовче судове засідання призначене на 11 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. Однак суд врахувавши першу неявку сторони позивача, оголосив перерву до 02 вересня 2024 року.
13 червня 2024 року до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву від представника ОСОБА_2 - адвоката Бутиріна Я. Я., в якому він зазначає, що Позивач повідомлявся про заміну кредитора, а Відповідач набув право вимоги в законному порядку, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути понесені судові витрати. 
Також 14 червня 2024 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Бутирін Я. Я. про повернення позовної заяви ОСОБА_1 у зв`язку з зловживанням процесуальними правами. Клопотання аргументовано тим, що позови у справах № 754/6846/24 та № 754/1760/22 є ідентичними, а в справі № 754/1760/22 Позивач застосовує ті ж самі прийоми затягування процесу, що і в справі яка переглядається судом, а саме - подання заяв про відкладення судових засідань у зв`язку зі станом здоров`я без будь-яких доказів поважності неявки, в подальшому позов по цій справі залишено без розгляду; двічі за ініціативою Позивача зупинено проваження у справі № 754/12301/18 за позовом ПАТ «Універсал банк», правонаступником якого є ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , опісля Позивач знову звернувся до суду з позовом, користуючись тим що по справі № 754/1760/22 так і не було ухвалено рішення по суті. Докази відповідної поведінки Позивача додано до клопотання про повернення позовної заяви, та містяться в матеріалах справи.
01 вересня 2024 року на електронну пошту суду надійшла повторна заява ОСОБА_1 з прохання оголосити перерву в зв`язку його хворобою та хворобою його представника. Однак жодних доказів перебування на лікарняному суду першої інстанції знову надано не було. Також до заяви не надано належного підтвердження поважності відсутності на засіданні 11.06.2024. До того ж в матеріалах справи відсутні документи, а саме: договори, ордер або свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю, тобто підтвердження, що позивач дійсно має будь-якого представника/адвоката.
02 вересня 2024 року Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а. с. 108), повторно не з`явився, свого представника до суду не направив. 
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2024 року залишено без розгляду позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Фінстрим», треті особи: ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування договорів.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 , 02 вересня 2024 повторно без поважних причин не з`явився в судове засідання, свого представника не направив до суду. На порушення вимог чинного законодавства, сторона позивача неналежним чином користується наданими процесуальними правами, оскільки справа протягом тривалого часу, перебуває в провадженні Деснянського районного суду міста Києва. Враховуючи, що в матеріалах справи недостатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд першої інстанції вважав за неможливе розгляд справи за відсутності сторони позивача, а також враховуючи відсутність підтвердження поважності причин неявки в судове засідання позивача та його представника, та дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.
Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.
Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.
Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.
Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.
Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.
11 червня 2024 року Позивач подав клопотання про відкладення розгляду цивільної справи, в якому зазначено що позивачеві відомо про дату та час судового засідання яке призначено на 11 червня 2024 року.
02 вересня 2024 року Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 108), повторно не з`явився, свого представника до суду не направив. 
Також 01 вересня 2024 року Позивач знову подав клопотання про відкладення судового засідання, що було призначено на 02 вересня 2024 року, посилаючись на об`єктивну необхідність відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою Позивача та його представника.
Як вбачається з матеріалів справи, у судові засідання, призначені на 11 червня 2024 року та 02 вересня 2024 року, Позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом направлення судової повістки на поштову адресу.
Обізнаність позивача про дату, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи та не спростовується учасниками справи.
Таким чином, позивачу було відомо про два останні підготовчі судові засідання, однак до суду він не з`явився і заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав.
У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.
29 червня 2023 року набув чинності Закон України 3200-IX (Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами) згідно якого пункт 3 частини першої статті 257 викладено в такій редакції: «3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи»;
Враховуючи викладене доводи скаржника про те, що суд не взяв до уваги положення статті 257 ЦПК України та практику судів, що стосувались цієї статті у редакції, яка втратила чинність на момент звернення з позовом у цій справі, є безпідставними, оскільки незалежно від причини повторної неявки позивача у підготовче засідання чи судове засідання, обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.
Отже, вказана норма передбачає неявку у підготовче засідання а тому доводи апелянта про те, що позов на стадії підготовчого засідання неможливо залишити без розгляду є необґрунтованими та спростовуються п. 3 ст. 257 ЦПК України та чинною судовою практикою.
При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог норм процесуального  права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування оскаржуваної ухвали, тому в задоволенні скарги слід відмовити на підставі ст. 375 ЦПК України.
Керуючись  ст.ст. 257, 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач                                                                              А. М. Стрижеус
 
Судді:                                                                                                Л. Д. Поливач
 
                                                                                                                      О. І. Шкоріна