П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 766/16807/24	

Перша інстанція: суддя Рядча Т.І.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.
за участі секретаря – Алексєєвої Н. М.

позивача – ОСОБА_1 

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2024 року у справі за позовом адвоката Кисіль Віктора Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Міністерства оборони України, в особі територіального підрозділу – ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року адвокат Кисіль В. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до Міністерства оборони України, в особі територіального підрозділу – ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив скасувати постанову від 26.09.2024 №201 по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі–КУпАП) та про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Також позивач просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю відповідного складу.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 пояснив, що суть інкримінованого йому правопорушення, полягає у тому, що він, перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , не уточнив свої персональні дані протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» тобто в період з 18.05.2024 по 16.07.2024.

На думку позивача, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідач не врахував той факт, що він стояв на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 та був зареєстрований у Єдиному державному демографічному реєстрі, реєстрі платників податків, Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань як фізична особа-підприємець.
Позивач акцентує увагу на тому, що, згідно примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи, зокрема, не надано доказів, що відповідач вчинив дії по перевірці даних позивача, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким надано громадянам України, які перебувають на військовому обліку, 60 днів для оновлення своїх персональних даних.
Позивач не виконав покладений на нього даним законом обов`язок, тобто свої військо-облікові дані не уточнив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Також суд першої інстанції відхилив посилання позивача на примітку до статті 210 КУпАП, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у визначені способи. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може лише перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
У скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права, а відтак, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Так, доводи апеляції полягають у тому, що, на момент складення протоколу та прийняття спірної постанови, ОСОБА_1 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії. На той період часу, позивач перебував на обліку відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 як військовозобов`язаний та був зареєстрований у Єдиному державному демографічному реєстрі, реєстрі платників податків, Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань як фізична особа-підприємець за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Скаржник указує, що він вважав, що інформація, яка міститься в базах та реєстрах є актуальною та може бути при можливості отримана держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів його персональних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з вищевказаними базами та реєстрами.
Згідно примітки до статті 210-1 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
На думку скаржника, відповідач не надав доказів, що ним вчинені дії по перевірці його персональних даних, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи свідчать про таке.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (ВПО), а також має статус фізичної особи-підприємця.
На початку вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою оновлення персональних даних.
26.09.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , прийняв постанову №201, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17000,00 грн.
За змістом цієї постанови, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу сьомого частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пунктів 7, 7-1, 14, 16-2, 18, 20, 23, 25, 31, 34 частини 1 статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» в умовах особливого періоду. Так, ОСОБА_1 не уточнив свої персональні дані (адресу проживання, номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, інші персональні дані) протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто в період з 18.05.2024 по 16.07.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
При розгляді адміністративного правопорушення ОСОБА_1 розкаявся, вину визнав та пояснив, що не оновив дані через сімейні обставини (хворіла жінка, двоє дітей, ВПО).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для її задоволення, з огляду на таке.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі – Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону №3543-XII особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Стаття 210-1 КУпАП, в редакції, яка діє з 19.05.2024, визначає покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частина 3 вказаної статті передбачає, зокрема, накладення штрафу на громадян за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону №3543-XII, в редакції, чинній з 18.05.2024, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ (далі – Закон №3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно абзацу 4 пункту 1 частини 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ, під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX:
громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України – шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, мали три шляхи для уточнення своїх персональних даних з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме шляхом:
-          прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;
-          шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;
-          через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Разом з цим, відповідно до примітки статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Тобто, законодавець чітко визначив умову, за якої, зокрема, положення статті 210-1 КУпАП не застосовуються, а саме: за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі – Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі – розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Отже, накладення штрафу за неоновлення військово-облікових даних без повної та всебічної перевірки доступності цієї інформації в інших базах є необґрунтованим та свідчить про недотримання вимог чинного законодавства України.
Так, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, а тому його персональні дані містяться в державних реєстрах податкової служби.
На думку колегії суддів, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно суб`єктом владних повноважень по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими органами.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що у спірній постанові відповідач не указав відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку примітки до статті 210 КУпАП та дійшов помилкового висновку про законність спірної постанови.
Отже, на думку суду апеляційної інстанції, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП (у розумінні примітки до статті 210 КУпАП).

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що виразилось у неправильному тлумаченні закону, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України рішення суду має бути скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, слід указати таке.
Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 слід стягнути суму судового збору на користь позивача за подання позову та апеляційної скарги в сумі 1513,90 грн.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями: 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2024 року – скасувати.
Ухвалити у справі за позовом адвоката Кисіль Віктора Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Міністерства оборони України, в особі територіального підрозділу – ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення – нове рішення про задоволення позову.
Постанову від 26.09.2024 №201 по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі–КУпАП) та про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. – скасувати, а справу про адміністративне правопорушення – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 1513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) грн. 90 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                             Ю. М. Градовський

суддя                                                             Л. П. Шеметенко