ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 року                              м.Дніпро                          Справа №  908/3436/23 
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Кощеєва І.М. (доповідач),
суддів:                               Чередко А.Є., Дарміна М.О..

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:       не з`явився  
від відповідача: не з`явився  

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву    
Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ”
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС”,
(Полтавська область, Лубенський район, смт. Оржиця)
відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ”,
(м. Запоріжжя)
про стягнення 1 612314,07 грн.
                                                                                                                                                                                                        ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС” звернулось до     Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ”, про стягнення 329     314,07 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди та 1     220 000,00 грн. штрафу за порушення договору поставки № 28/02/23 від 28.02.2023 р., а всього 1         612         314,07 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.04.2024 р. у справі №    908/3436/23    в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС” до Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” про стягнення 329     314,07 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди та 1     220 000,00 грн. штрафу за порушення договору поставки     № 28/02/23 від 28.02.2023 р., а всього 1     612 314,07 грн. відмовлено повністю.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС”, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.04.2024 р. у справі №    908/3436/23.    Ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2025р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС” залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.04.2024 р. у справі №  908/3436/23  залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Скаржника.
06.02.2025р., від Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” до суду надійшла заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС” понесені витрати на надання професійної правничої допомоги під час апеляційного перегляду справи, у розмірі 14 000,00 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025р. призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” про ухвалення додаткового рішення     по справі у судове засідання    на     05.03.2025р..
Позивач не скористався своїм правом, клопотань або заперечень на заяву не надав.
Розглянувши заяву та додані до неї копії документів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги, судова колегія зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 244 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Статтею 123 ГПК України  визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на  професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За приписами ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу   адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну  правничу  допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2  ст. 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ст.30 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність”, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В постанові від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи    розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі    розміру    та/або порядку обчислення таких витрат,    що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Відповідно до висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2021р. у справі № 755/9215/15ц,    розмір    гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.  
Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2023р. між Адвокатським об`єднанням "Юридична практика" (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги № ДБ-41, за умовами п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання на підстав звернення Клієнта надавати правову (правничу, юридичну) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором.
Знідно п. 1.3. договору, предметом Договору є: правовий аналіз наданих Клієнтом документів з метою складання та подання до суду відзиву на позовну заяву ТОВ «МКО ТРАНС-СЕРВІС» про стягнення суми грошових коштів у справі № 908/3436/23; підготовка та складання інших процесуальних документів, в тому числі заяв по суті у зазначений справі; складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у зазначеній справі; участь у судових засіданнях всіх інстанцій по справі № 908/3436/23; представництво інтересів Клієнта в судах (Господарському суді Запорізької області, Центральному апеляційному господарському суді та Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, інших органах комунальної та державної влади, а також в підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності. 
За умовами п. 7.1, 7.4 Договору сторони встановили, що за надання правової (правничої) допомоги, що надається Адвокатським об`єднанням Клієнт сплачує гонорар та компенсує фактичні витрати, пов`язані з наданням правової допомоги та необхідні для виконання цього Договору. В даному Договорі встановлений фіксований розмірі гонорару та/або погодинна оплата гонорару, розмір якого визначається згідно тарифів, зазначених в додатку № 1 (протоколі узгодженої ціни) до даного Договору, який у свою чергу є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з Додатком № 2 «Протокол узгодження договірної ціни» до Договору про надання правової допомоги № ДБ-41 від 14.12.2023р. сторони домовилися, що при розрахунку оплати гонорару сторони керуються наступними тарифами: підготовка до ведення господарської справи в апеляційному суді 10    000,00 грн. (за підготовку відзиву на апеляційну скаргу ТОВ « МКО Транс-Сервіс»); представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції у м. Дніпрі 4000,00 грн..
Відповідно до п. 7.6 Договору, Клієнт сплачує гонорар та фактичні витрат    авансом (повністю або частково) або повністю готівкою через касу або безготівковим чином на поточний (банківський) рахунок Адвокатського об`єднання самостійно на підставі Договору або на підставі рахунку, виставленого Адвокатським об`єднанням.
В п. 7.7, 7.8 Договору сторони узгодили, що остаточний розмір та обсяг наданої правової (правничої) допомоги, а також остаточний розрахунок за надану правову (правничу) допомогу, а також розмір фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги, визначається та здійснюється на підставі акту приймання-здачі послуг. Підписаний сторонами акт приймання-здачі послуг та розрахункові документи підтверджуючі оплату є документами, що підтверджують надання Клієнту професійної правничої допомоги.
З матеріалів справи № 908/1590/22 слідує, що у відзиві на апеляційну скаргу Відповідач зазначив, що у зв`язку з переглядом рішення суду у цій справі у апеляційному порядку ТОВ «Славутич» понесло витрати на правову допомогу, які складаються з оплати вартості подання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 10 000,00 грн., а також участі у судовому засіданні у приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (у м. Дніпро), у розмірі 4 000,00 грн. (включаючи проїзд).
06.02.2025р., від Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” до суду надійшла заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС” понесені витрати на надання професійної правничої допомоги під час апеляційного перегляду справи, у розмірі 14 000,00 грн.
З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд зазначає, що заява відповідача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС” витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн. була зроблена відповідачем з урахуванням строків, визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Правову допомогу відповідачу у справі № 908/3436/23 надавав адвокат Кузьмінов Д.В. на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1182447 від 14.06.2024р.  та  Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП № 001484 від 29.11.2017р..
06.02.2025р. ТОВ «СЛАВУТИЧ» та Адвокатське об`єднання «ЮРИДИЧНА ПРАКТИКА» в особі адвоката Кузьмінова Д.В. підписали Акт приймання-здачі послуг № 2, яким засвідчили факт надання Адвокатським об`єднанням правової (правничої) допомоги згідно Договору про надання правової допомоги № ДБ-41 від 14.12.2023р. по справі № 908/3436/23, а саме:
- оплата підготовки відзиву на апеляційну скаргу по справі № 908/3436/23 згідно Договору про надання правової допомоги № ДБ-41 від 14.12.2023р.,     1 факт    ставка 10 000,00 грн.;
- участь у судовому засіданні 05.02.2025р. у Центральному апеляційному господарському суді (м. Дніпро) по справі № 908/3436/23, 1 факт    ставка 4 000,00 грн.
Загальна сума гонорару, яка підлягає оплаті, становить 14000,00 грн. Сторони претензій та зауважень одна до одної щодо надання правової допомоги не мають.
На підтвердження проведення відповідачем (Клієнтом) оплати за надані правничі послуги станом на час винесення судом додатковоого судового рішення до матеріалів справи надано копії: рахунку-фактури № ДБ-41/7 від 14.06.2024р., на суму 10000,00 грн. рахунку-фактури № ДБ-41/8 від 08.02.2025р., на суму 4000,00 грн., платіжної інструкції № 1523 від 14.06.2024р., на суму 10 000,00 грн. та платіжної інструкції № 1821 від 05.02.2025р., на суму 4000,00 грн.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує на підставі наданої заяви, яка вказує на неспівмірність витрат, наданим послугам.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 р. у справі № 911/471/19.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Позивач не скористався своїм правом, клопотань або заперечень на заяву не надав.
При вирішенні питання розподілу витрат позивача на правничу допомогу суд враховує правові висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. по справі № 922/445/19, згідно з якими, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням обґрунтованості, розумності та реальності розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/3436/23 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -   
     ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3436/23 - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МКО ТРАНС-СЕРВІС” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СЛАВУТИЧ” судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 14 000,00 грн., про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 06.03.2025р.

Головуючий суддя                                                                                        І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                                                  А.Є. Чередко
        Суддя                                                                                                                              М.О. Дармін