ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Щавінський В.Р.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 січня 2025 року                                                    Справа № 320/11271/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Кобаля М.І.,Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про           визнання протиправними та скасування рішення 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач), в якому просида:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 04.10.2022 № 052530003509 про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 26.09.2022 року призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 26.09.2022 року.
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зайнятість Позивачки протягом повного робочого дня на зазначених посадах належить до посад зі шкідливими і важкими умовами праці та відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
За таких обставин, враховуючи Рішення Конституційного Суду України №  1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) від 23.01.2020, суд дійшов висновку, що Позивачка набула право на призначення їй пенсії на пільгових умовах.
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач - ГУ ПФУ у Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати стверджуючи про відсутність у Позивачки пільгового стажу.
При цьому, Апелянт зазначає, що до пільгового стажу не зараховані періоди роботи за пільговою довідкою №02/063 від 24.07.2020, оскільки у довідці відсутня посада особи, яка підписує довідку.
Також ГУ ПФУ у Київській області відзначає, що періоди роботи згідно трудової книжки машиніст підземних установок з повним робочим днем, а в наказі про атестацію робочих місць №146 від 20.12.2010 - машиніст підйомних машин з повним робочим днем. Крім того, за період з 01.08.2008 по 19.12.2010, не надано наказ про атестацію робочих місць №43 від 26.05.2005.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
           4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024 та від 09.10.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
           5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 та 04.12.2024 у Позивачки та Відповідача витребувані додаткові докази у справі, а саме: належним чином завірену копію кожної сторінки трудової книжки НОМЕР_1 та копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
           7. Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Дмитрівським МВ УМВС України в Донецькій області 07.07.1998.
26.09.2022 Позивачка звернулася з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яку за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.10.2022 № 052530003509. Підставою прийняття вказаного рішення слугувала відсутність пільгового стажу роботи. Зокрема вказано, що: «до пільгового стажу не зараховані періоди роботи за пільговою довідкою « 02/063 від 24.07.2020, оскільки довідка не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12:08.1993р. №637, а саме довідка видана за одним підписом, та професія вказана в даній пільговій довідці не відповідає посаді за записами трудової книжки за період 28.11.2013 по 31.05.2016р. Додатково повідомляємо, що періоди роботи згідно трудової книжки машиніст підйомних установок з повним робочим днем, а в наказі про атестацію робочих місць №146 від 20.12.2010- машиніст підйомних машин з повним робочим днем, за період з 01.08.2008 по 19.12.2010, не надано наказ про атестацію робочих місць №43 від 26.05.2005. Відсутній перелік робочих місць до атестації №273 від 26.12.2012р. Для зарахування пільгового стажу необхідно надати довідку за зразком встановленим додатком 5 до Порядку».
Позивачка, вважаючи таке рішення ГУ ПФУ у Київській області протиправним, а своє право на призначення пенсії на пільгових умовах - порушеним, звернулася до суду з цим позовом.
Також судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Позивачка працювала з 01.08.2008 по 02.11.2011 на посаді машиніста підйомної машини з повним робочим днем, з 28.11.2013 по 31.05.2016 на посаді машиніста підйомних установок з повним робочим днем, з 01.06.2016 по 30.04.2020 на посаді машиніста підіймальної машини з повним робочим днем, тобто на посадах, що відносяться до Списку №2.
Довідки ТОВ "Шахтобудівельна комапанія «Донецькшахтапроходка» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 24.08.2020 №02/063, від 25.06.2020 №02/2022 видані на підставі наказів робочих місць від 14.08.2008 №17, від 20.12.2010 №146, від 01.07.2015 №222, від 26.12.2012 №273, від 29.04.2016 №12.
9. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003  № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №  1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З 01 січня 2004 року принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003                    № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV), який прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 № 1788-XII.
Таким чином, оскільки Закон № 1058-ІV та Закон № 1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону                № 1058-IV, як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону № 1788-XII підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону № 1058-IV.
Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:  
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;  
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.  
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 №213-VIII віковий ценз для жінок збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення його показника. Даний Закон набрав чинності з 01 квітня 2015 року.
Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1, 2, 3, 20 Порядку № 637 закріплено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Наказом міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинна у період спірного стажу).
Згідно з підпунктами 4.1 - 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Висновки суду апеляційної інстанції.
10.   Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома законодавчими нормами, а саме: пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції Закону № 213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону № 2148-VIII.
Разом з тим, далі, Рішенням КС України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.
У цьому ж Рішенні КС України роз`яснив, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».
При цьому, колегія суддів відзначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 по справі № 360/3611/20 дійшла до висновку, що застосуванню підлягають норми Закону № 1788-XI з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020, а не Закону № 1058-IV.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Водночас, як убачається з матеріалів справи, у спірних правовідносинах Відповідач-2 при прийнятті спірного рішення керувався приписами статті 114 Закону № 1058-IV, тобто надав перевагу найменш сприятливому для Позивачки підходу, внаслідок чого їй було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.
14. У постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18 Великою Палатою Верховного Суду з посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.    
За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як необхідний вік та стаж роботи чи зменшення пенсійного віку, має застосовуватися у порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України.
15. Отже, правовою підставою для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту б статті 13 Закону №1788-XII , є досягнення 50 років та наявність стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на роботах за Списком № 2.
16. Водночас особи, які були зайняті на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, навіть якщо на таких підприємствах з вини власника не було проведено атестацію робочого місця.
17. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що спірні періоди роботи Позивачки підтверджується записами в її трудовій книжці, а також додатковими первинними документами, які Позивача надавала Відповідачу при зверненні із заявою про призначення пенсії.
18. Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для зарахування спірних періодів роботи Позивачки до її стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, перевищує 10 років та з урахуванням її загального трудового стажу (29 років 1 місяць 9 днів), що не заперечується Відповідачем, надає їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
19. Доводи апеляційної скарги Відповідача про те, що у Позивачки відсутній необхідний стаж роботи за Списком № 2 для призначення йому пенсії на пільгових умовах, колегія суддів відхиляє з огляду на зазначене раніше.
20. Крім того, у контексті аналізу таких доводів Апелянта, судова колегія зазначає, що ухвалене ним рішення (мотивування, викладене в листі, надісланому Позивачу) про відсутність підстав для зарахування Позивачці спірного пільгового стажу та про відсутність підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах, засновуються на неповному та поверховому дослідженні наданих нею документів та є необґрунтованими і безпідставними.
21. При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Апелянта про незарахування періоду роботи до страхового стажу роботи Позивачки за Списком №2 у період з 01.08.2008 по 02.11.2011 відповідно до довідки №02/06, оскільки зазначена довідка відповідає вимогам додатку 5 до Порядку №637, зокрема містить відомості про посаду підписанта, що підтверджується матеріалами справи /т.1 а.с.29,31/.
22. Більш того, як вже зазначалося судом вище, зазначений період роботи підтверджується записами у трудовій книжці Позивачки/т.1 а.с. 164/
23. Доводи Апелянта щодо ненадання Позивачкою наказу про атестацію робочих місць №43 від 26.05.2005, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 надала Відповідачу перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, працівників, щодо яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, який є додатком до наказу про атестацію робочих місць №43 від 26.05.2005.
24. Крім того, як відзначалося раніше, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.
25. Також, колегія суддів зазначає, що обов`язок ведення трудових книжок законодавцем покладено на адміністрацію підприємств. При цьому працівник не може нести відповідальність за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду, від 06.04.2022 у справі № 607/7638/17.
26. Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
27. Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову.
28. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
29. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
30. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року- без змін.
31. Розподіл судових витрат.
З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 15 січня 2025 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      М.І. Кобаль           

                                                                                                      Є.І. Мєзєнцев