Справа № 170/273/24 	Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н. В. 	
Провадження № 22-ц/802/118/25  	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
09 січня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року
                                          В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року провадження у цій справі зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України на час відрядження ОСОБА_3 відповідно до наказу ГУНП у Волинській області № 1182 ДСК від 05 листопада 2024 року.
Зобов`язано ОСОБА_3 невідкладно повідомити Шацький районний суд Волинської області про закінчення його відрядження.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати як незаконну і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені зокрема в п. 13 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу (зупинення провадження у справі), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, ця справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у цій справі є 09 січня 2025 року - дата складення повного судового рішення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду належить скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з таких мотивів.
У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2024 року ОСОБА_1 подав до суду позов про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.
У листопаді 2024 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, яке мотивував тим, що з 28 жовтня 2024 року він у складі Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області відряджений до особливого розпорядження для участі в захисті державного суверенітету України та її територіальної цілісності, виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану. На підтвердження зазначеної обставини відповідач долучив до клопотання копію довідки Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням «Скеля» від 06 листопада 2024 року № 538/45/01-20.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до наказу ГУНП у Волинській області № 1182 ДСК від 05 листопада 2024 року у складі Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області з 28 жовтня 2024 року відряджений до особливого розпорядження для участі в захисті державного суверенітету України та її територіальної цілісності, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року провадження у цій справі зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 відряджений до особливого розпорядження, перебуває в зоні ведення бойових дій, внаслідок чого позбавлений можливості брати участь в судових засіданнях особисто та в режимі відеоконференції, знайомитися з матеріалами справи, зокрема, з клопотаннями сторони позивача, поданими у новій редакції.
Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду, враховуючи наступне.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Стаття 65 Конституції України встановлює, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації.
Надалі Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні та який діє і на даний час.
Верховний Суд чітко сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.
Вказана правова позиція знайшла своє відображення, зокрема, у судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19.
Як вбачається з долученої до клопотання відповідача копії довідки Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням «Скеля» від 06 листопада 2024 року № 538/45/01-20, ОСОБА_3 начальник відділення моніторингу та контролю батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у Волинській області відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 05 листопада 2024 року №1182 ДСК з 28 жовтня 2024 року відряджений до особливого розпорядження для виконання обов`язків на посаді командира відділення з логістичного забезпечення роти № 1 батальйону № 3 Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням «Скеля», з метою організації взаємодії Національної поліції України з Державною прикордонною службою України для виконання бойових (спеціальних завдань) із забезпечення дотримання державного кордону та прикордонного режиму, посилення охорони державного кордону України, участі згідно із законодавством України органів та підрозділів поліції в захисті державного суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Водночас подана довідка не містить жодних доказів того, що Зведена бригада поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням «Скеля» належить до Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться саме у зоні бойових дій.
Відповідач не надав доказів того, що він позбавлений можливості брати участь в судових засіданнях як безпосередньо, так і через представника або в режимі відеоконференції.
Таким чином, матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що не давало суду першої інстанції передбачених законом підстав для зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
                                     У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року у цій справі скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді: