Справа № 466/2844/24                                Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є. 
Провадження № 22-ц/811/2835/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Псярук О.В.
за участю: ОСОБА_1 – та його представника – ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , представника ІНФОРМАЦІЯ_1 – Сьоми І.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішен ня Шевченківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту перебування на утриманні,
ВСТАНОВИЛА:
14.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Свої вимоги мотивував тим, що 10.07.2021 між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.   Раніше   його дружина перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Шлюб між ними було   розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2011. Під час перебування його дружини у першому шлюбі, в неї з колишнім чоловіком народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є ОСОБА_4 . В теперішньому шлюбі з  ОСОБА_3  у них народилось двоє дітей:  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 . Незважаючи на той факт, що дочка його дружини від першого шлюбу не є його дитиною, він прийняв та виховує її, як свою рідну, перебуває з нею в хороших сімейних відносинах та вона перебуває на його повному матеріальному утриманні. Таким чином, фактично на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, що дає йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. З приводу цього питання він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 , де йому було повідомлено про те, що відстрочка від призову в даному випадку може бути надана лише після встановлення в судовому порядку факту перебування на утримання дочки його дружини від першого шлюбу. Заявник зазначає, що він займається підприємницькою діяльністю у сфері IT, має високий дохід. Ним придбано квартиру, загальною площею 90 кв.м., де вони сім`єю проживають до сьогоднішнього дня. Умови проживання є задовільними, квартира обладнана опаленням, газопостачанням, електроживленням, та водовідведенням. Дитина, ОСОБА_5 , має окрему кімнату, забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку. Заявник, як її вітчим, в повному обсязі здійснює витрати на її навчання, медичне та інше забезпечення. Також заявник несе витрати на придбання ОСОБА_5 різного роду предметів, необхідних для її навчання та розвитку. Натомість батько дитини ОСОБА_4 не несе витрат по утриманню своєї дочки, має заборгованість по сплаті аліментів в сумі близько 100 000 грн, фактично самоусунувся від матеріального забезпечення дитини , у зв`язку з чим весь тягар матеріального утримання заявник взяв на себе. Наведене, на думку заявника, свідчить про перебування дочки його дружини від першого шлюбу, ОСОБА_5 , на повному його матеріальному утриманні, відтак просив заяву задовольнити.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 28 серпня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи – ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту перебування на утриманні – відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що незважаючи на той факт, що дочка його дружини від першого шлюбу не є його дитиною, він прийняв та виховує її як свою рідну, перебуває з нею в хороших сімейних відносинах та вона перебуває на його повному матеріальному утриманні. Таким чином, фактично на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, що дає йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що батько дитини ОСОБА_4 сам визнає свою неспроможність надавати належне матеріальне утримання своїй дочці, оскільки звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовом про зменшення аліментів. На думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно застосовано до даних правовідносин норм ст. 268 СК України, та як наслідок зроблено безпідставний та незаконний висновок про те, у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується обов`язок заявника утримувати неповнолітню ОСОБА_8 , що стало підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки ОСОБА_1 не стверджував у своїй заяві про те, що він має обов`язок утримувати за даних обставин свою падчерку, а просив встановити вже і так існуючий факт перебування падчерки на його утриманні. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову під час мобілізації чоловіки на утриманні яких перебуває троє і більше неповнолітніх дітей, дана норма свідчить про те, що для отримання відстрочки не має значення ні кровна спорідненість з дитиною, а також не має значення обов`язок рідного батька утримувати свою дитину, значення має лише факт перебування дітей на утриманні, який за цих обставин може бути підтверджений рішенням суду.
       Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
        ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
У засіданні суду апеляційної інстанції   ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити. Представник Шевченківського РТЦК – Сьома І.Б просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Судом встановлено, що з 02.08.2008 ОСОБА_9 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 . У цьому шлюбі в подружжя народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний шлюб   розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2011. 
10.07.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище – « ОСОБА_12 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
В шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Як убачається із Акту ОСББ «Червоної Калини 4-Сокільники» від 24.01.2024, у квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 .
Відповідно до акту обстеження від 06.03.2024, складеного комісією Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, у квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 . Умови проживання є задовільними. Квартира обладнана опаленням, газопостачанням, електроживленням, та водовідведенням. ОСОБА_5 має окрему кімнату та забезпечена всім необхідним для навчання.
В якості доказів встановлення факту перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей заявником надано до суду довідку ТОВ «Медікавер» від 05.02.2024, згідно якої вітчим дитини ОСОБА_1 звертався у цей медичний центр на консультації до лікаря педіатра, цікавиться здоров`ям ОСОБА_5 ; довідку СЗШ № 42 від 01.02.2024, згідно якої заявник бере участь у навчальному процесі дитини; договір №LN202309497 від 19.05.2024, про надання освітніх послуг про влаштування ОСОБА_5 до приватного закладу освіти «ПІПЛ Ліцей», укладений між заявником та директором приватного закладу освіти «ПІПЛ Ліцей» - ОСОБА_14 . 
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.11.2011 (у справі № 2-5122/11) вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19.09.2011 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області від 12.06.2024, станом на 31.05.2024 у ОСОБА_4 відсутня заборгованість по сплаті вищевказаних аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 .
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до приписів частини першої та другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга статті 157 СК України).
Відповідно до ст.15 СК України, сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. 
Згідно з частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.
Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Пунктом 3 ч. 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Як убачається з матеріалів справи, доказів, які б вказували на те, що батько – ОСОБА_4 не виконує свій обов`язок щодо утримання дитини не надано. Батько дитини не позбавлений батьківських прав, не звільнений від обов`язку надання коштів на утримання дитини, навпаки сплачує аліменти на утримання дитини. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що законом не заборонено ОСОБА_1 добровільно утримувати неповнолітню дочку своєї дружини від першого шлюбу, дбати про її всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про її духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 . 
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 24.01.2025

Головуючий                
                                       
Судді