Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/53/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Молонова Ю. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року.                                                                м. Кропивницький

       Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., розглянувши у письмовому провадженні у порядку апеляційного перегляду справупро адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.11.2024, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.11.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 14.09.2024 о 23:44 годині, в м. Олександрія по пл. Соборна, буд. 10, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, млява мова, хитка хода, розширені зіниці очей, що не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказує на те, що постанову суду було прийнято з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню. 
Вказує на те, що поліцейські під час пропозиції проходження тесту на стан наркотичного сп’яніння в закладі охорони здоров’я вчиняли на нього психологічний тиск. Окрім того, на перераховані ознаки «наркотичного сп’яніння», які були зазначені в постанові він пояснював, що це у зв’язку з відсутністю сну, що було зафіксовано на відео.
Вказує і на те, що в наданому до суду адміністративному матеріалі в порушення вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП відсутнє направлення на його огляд. Жодного направлення на такий огляд йому не було виписано та відповідно свій підпис чи відмову від проходження він на такому направленні не ставив, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. 
Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гулий А.В. належним чином були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи 26.02.2025, про що свідчить направлена захисником засобами електронного зв`язку до апеляційного суду заява про розгляд даної справи без їх участі. 
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 і його захисника - адвоката Гулого А.В. та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.
Перевіривши матеріали адміністративної справи у порядку письмового провадження, вивчивши доводи апеляційної скарги особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вважаю, що його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції.
У пункті 4 розділу I цієї Інструкції зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість.
При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Також пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 129513 від 15.09.2024 (а.с.1), відеозаписами вказаної події. (а.с.5)
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 129513 від 15.09.2024 водій ОСОБА_1 14.09.2024 о 23:44 годині, в м. Олександрія по пл. Соборна, буд. 10, керував автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, млява мова, хитка хода, розширені зіниці очей, що не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)
З долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та її відповідність вимогам закону встановлено, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 . Підставою зупинки транспортного засобу було порушення водієм комендантської години. Під час спілкування поліцейський виявив у водія та повідомив його про ознаки наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, млява мова, хитка хода, розширені зіниці очей, що не реагують на світло), та запропонував останньому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився, пояснюючи, що не спав. Проте, в ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що вживав напередодні наркотичні засоби. Крім того, працівником поліції було роз`яснено водієві ОСОБА_1 про те, що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, то буде автоматично складено протокол про адміністративне правопорушення за п. 2.5 ПДР, за що також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції були роз`яснені водієві права передбачені ст. 268 КУпАП. Після цього поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення і його копію водій отримав. (а.с.5)
Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також підтверджуютьфакт відмови останнього від проходження огляду на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Позиція апелянта, що ОСОБА_1 не був під впливом наркотичних засобів і суд першої інстанції не дав належної оцінки цьому на думку апеляційного суду є безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп’яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що п. 2.5 ПДР  України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.
Оцінюючи поведінку ОСОБА_1 зафіксовану на відеозаписі, апеляційний суд вбачає її такою, що свідчить про відсутність у діях водія дійсного наміру проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
За таких підстав твердження апелянта з приводу того, що працівники поліції чинили на нього психологічний тиск, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються фактичними даними відеозаписів, досліджених судом апеляційної інстанції та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
На переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.
На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті справи.
Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови водія від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп’яніння.
При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції стосовно нього слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.11.2024 про притягнення  ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Ремез П.М.