УХВАЛА
12 лютого 2025 року 
м. Київ
справа № 734/1649/24
провадження № 61-1411ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про накладення арешту,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2024 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про накладення арешту.
Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 повернуто позивачці. 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 травня 2024 року залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2024 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявниці з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.
31 січня 2025 року  ОСОБА_1  повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою у цій справі. 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 не відповідає вимогам, визначеним пунктами 2, 4, 5 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України.
У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявницею у касаційній скарзі не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.
Пунктами 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується,клопотання особи, яка подає скаргу.
У прохальній частині касаційної скарги  ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суд першої інстанції від 31 березня 2023 року.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, у цій справі № 734/1649/24 (заявниця вказує цей номер у касаційній скарзі) ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 травня 2024 року, яка залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1  повернуто.
Однак вимоги прохальної частини містять прохання про скасування ухвали суду першої інстанції в іншій справі № 734/822/23 (рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року).
Прохальна частина касаційної скарги повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які заявник просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у                               пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відсутність у касаційній скарзі передбачених ЦПК України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є підставою для її повернення (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).
Подана ОСОБА_1  до Верховного Суду касаційна скарга не відповідає вимогам, визначеним пунктами 2, 4, 5 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України, зокрема у ній не визначені підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України. 
Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційну скаргу  ОСОБА_1 у цій справі вже було повернуто судом касаційної інстанції (ухвала Верховного Суду від 20 грудня 2024 року) у зв`язку з невизначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження. 
Повторне звернення з касаційною скаргою можливо у тому випадку, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Заявниця обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги, не усунула.
Враховуючи, що заявниця не виконала вимог процесуального закону при зверненні до суду касаційної інстанції щодо форми та змісту касаційної скарги, повторно не навела підстав касаційного оскарження судових рішень, подана касаційна скарга підлягає поверненню заявниці.
Повернення касаційної скарги, за загальним правилом, не перешкоджає поданню належним чином оформленої касаційної скарги.
Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про накладення арешту, - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                             Є. В. Синельников