УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 січня 2025 року
м. Київ
справа  № 484/2816/23
провадження № 51-5109 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року щодо неї.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 , у якій вона не погоджувалася з вказаними судовими рішеннями та порушувала питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 
від 14 листопада 2024 року касаційну скаргу засудженої залишено без руху у зв`язку 
з її невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали. 
Зокрема, засуджена ОСОБА_4 у касаційній скарзі посилалась на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржених вироку і ухвали, однак доводів на обґрунтування своєї позиції з урахуванням положень статей 412, 413 КПК України не наводила.
Натомість засуджена надавала свою оцінку доказам, заперечувала правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилалась на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, засуджена вказувала на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, натомість лише формально посилалась                                  на несправедливість призначеного їй покарання через суворість, при цьому доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК України не наводила. 
Сформульовані в касаційній скарзі вимоги не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Також до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України не було додано копій оскаржених судових рішень.
Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, 
що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається з розписки, яка надійшла на адресу Суду, копію ухвали від 14 листопада 2024 року засуджена ОСОБА_4 отримала 25 листопада 2024 року.
Проте засудженою не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, 
в установлений строк. Нової касаційної скарги від неї не надходило.       
Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала. 
Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги 
не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути засудженій ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року щодо неї з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                             ОСОБА_3