ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 р. 	Справа № 520/17992/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 11.09.24  по справі № 520/17992/24
за позовом              Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М"  
до              Державної податкової служби України ,              Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (далі також відповідач-1, ДПС України), Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також відповідач-2, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області надати ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» документальне підтвердження (довідку) про підтвердження ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік;
- зобов`язати Державну податкову службу України внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) як платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку;
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області з невизнання як податкової звітності поданих ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»:
податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033766822 від 19.02.2024, № 9033756988 від 19.02.2024;
Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік за типом «звітний» № 9033767060 від 19.02.2024, № 9033732265 від 19.02.2024;
податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033758920 від 19.02.2024;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датою їх фактичного отримання податковим органом - 19.02.2024 подані ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»:
податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033766822 від 19.02.2024, № 9033756988 від 19.02.2024;
Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік за типом «звітний» № 9033767060 від 19.02.2024, № 9033732265 від 19.02.2024;
податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033758920 від 19.02.2024.
- судові витрати у справі покласти на відповідача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 19.02.2024 ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» до ГУ ДПС у Харківській області були подані:
- податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна». Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік:                                    № 9033756988 від 19.02.2024 (щодо земельних ділянок на території Оскільської територіальної громади), № 9033766822 від 19.02.2024 (щодо земельних ділянок на території Барвінківської територіальної громади),
- Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний» за 2023 рік № 9033767060 від 19.02.2024 та № 9033732265 від 19.02.2024, згідно з якими частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0%;
- податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік,                        № 9033758920 від 19.02.2024;
- рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VІІІ «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII).
Перелічена податкова звітність була прийнята контролюючим органом 19.02.2024 та зареєстрована за № 9033766822, № 9033756988, № 9033767060, № 9033732265, № 9033758920, що підтверджується позначками «Документ прийнято» на перших аркушах звітності та долученими до позову електронними квитанціями № 2.
Листом ГУ ДПС у Харківській області № 14295/6/20-40-04-08-09 від 20.03.2024 відповідач 2 з посиланням на пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України повідомив про відмову суб`єкту господарювання ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, оскільки частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0%.
У листі відповідачем 2 також повідомлено, що поданій позивачем звітності платника єдиного податку четвертої групи від 19.02.2024 за реєстраційними номерами № 9033766822,                     № 9033756988, № 9033767060, № 9033732265, № 9033758920 присвоєно статус «не визнано як податкова звітність».
Вказані обставини спричинили звернення позивача до суду з цим позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М" залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Так, представник позивача в апеляційній скарзі зазначив, що на його думку, висновок суду першої інстанції про правомірність застосування відповідачем положень пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України є безпідставним, а судовий акт не відповідає вимогам законності й обґрунтованості судового рішення, оскільки прийнятий з неправильним застосуванням пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298, п. 10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п.1 Постанови КМУ № 1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», а висновок суду, викладений у рішенні, не відповідає обставинам справи та зроблений через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Зауважив, що Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022р. (із змінами) території Оскільської та Барвінківської територіальних громад Ізюмського району Харківської області, в межах яких розташовані орендовані позивачем земельні ділянки, згідно з частиною 2 розділу І наказу віднесені до переліку Територій активних бойових дій, згідно з розділом ІІ наказу - до переліку Тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України:
- с. Заводи (з урахуванням територій поза межами населеного пункту) Оскільської ОТГ: активні бойові дії: 24.02.2022 – 21.04.2022, 10.09.2022 – 24.09.2022; тимчасова окупація: 21.04.2022 - 10.09.2022;
- с. Велика Комишуваха (з урахуванням територій поза межами населеного пункту) Барвінківської ОТГ: активні бойові дії: 24.02.2022 – 21.04.2022; тимчасова окупація: 21.04.2022 - 11.09.2022.
Апелянт звернув увагу на те, що вимога пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України про частку сільськогосподарського товаровиробництва у розмірі 50% або більше застосовується до платника, якщо він відповідає таким умовам: власні або використовувані сільськогосподарські угіддя платника знаходились на територіях активних бойових дій або тимчасово окупованих у попередньому звітному (податковому) році; площа сільськогосподарських угідь на територіях, де велись активні бойові дії або тимчасово окупованих, становила 30% або більше від загальної площі власних або використовуваних сільськогосподарських угідь платника, вказані 30% або більше угідь знаходились на територіях, де велись активні бойові дії або тимчасово окупованих, протягом 6 місяців або довше.
При цьому в силу п.10.2 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України враховуються саме дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації, визначені відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Позивач у попередньому 2023 податковому (звітному) році не відповідав жодній з цих умов: згідно з частиною 2 розділу І наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022р., яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, активні бойові дії на території Оскільської та Барвінківської територіальних громад Ізюмського району Харківської області, в межах якої розташовані орендовані позивачем сільськогосподарські угіддя, у 2023 році не велись; згідно з розділом ІІ наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022р. тимчасової окупації у 2023 не було.
З огляду на викладене, в даному випадку пп.10.1 п.10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосуванню не підлягає.
Представник позивача зазначив, що для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2024 році застосовуються саме положення пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України.
Зважаючи на вказане та беручи до уваги, що: частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2023 рік не перевищує 75% у зв`язку з існуванням у 2023 році обставин непереборної сили; для підтвердження статуту платника єдиного податку четвертої групи позивачем виконано всі вимоги, передбачені абз. 2 пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 Податкового кодексу України, а саме: подано податкову звітність разом із рішенням Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання – юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додатком «Перелік суб`єктів господарювання – юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», згідно з яким ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, жодних підстав для відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку на 2024 рік у відповідача не було.
Крім того, на переконання представника позивача, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Однак, документальна виїзна перевірка ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» та встановлення в ході такої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи) – ГУ ДПС у Харківській області не проводилась; рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку - стосовно позивача не приймалось.
При цьому вимоги для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, з дотриманням умов та порядку такого підтвердження, встановлених правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України – позивачем виконані.
З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що дії відповідача з відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік є відверто протиправними, а рішення суду в частині висновків про правомірність поведінки податкового органу – таким, що прийняте з неправильним застосуванням п. 299.11 ст. 299, п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України та без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 818/606/17, від 22.07.2022 у справі № 818/2056/18, від 11.01.2024 у справі № 810/3210/17, від 27.01.2022 у справі № 818/857/17, від 18.09.2023 у справі № 300/4347/23.
Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Так, представник Головного управління ДПС у Харківській області зазначив, що згідно        пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПКУ визначено, що для цілей, визначених пп. «а» пп. 4            п. 291.4 ст. 291, пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 та пп. 4 п. 299.10 ст. 299 ПКУ частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.
Таким чином, в порушення приписів пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПКУ якими визначено, що для цілей, визначених пп. «а» пп. 4 п. 291.4 ст. 291, пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 та пп. 4 п. 299.10 ст. 299 ПКУ частка сільськогосподарського товаровиробництва має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків, і те що частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ "АФ "Юг-М" у 2023 році склала 0,00 відсотка, що є менше 50 відсотків, стало підставою не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік.
Представник Державної податкової служби України зазначив, що пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Кодексу визначено, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відс., сільськогосподарський товаровиробник – юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Для цілей, визначених пп. "а" пп. 4 п. 291.4 ст. 291 Кодексу, пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Кодексу та пп. 4 п. 299.10 ст. 299 Кодексу, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків (пп. 10.1 п. 10 підрозд. 8 розд. XX "Перехідні положення" Кодексу).
Господарство було платником єдиного податку четвертої групи з 2016 року. Земельні ділянки розташовані на території Ізюмського району - Оскільської територіальної громади (с. Заводи) – 2 911.097 га та Барвінківської ОТГ (с. Велика Комишуваха ) - 486,0553 га.
Згідно Переліку територій земельні ділянки Господарства розташовані на території Оскільської територіальної громади з 24.02.2022 по 24.09.2022 року та Барвінківської ОТГ громади з 24.02.2022 по 11.09.2022 року знаходились на території тимчасової окупації та активних бойових дій.
Відповідно до інформаційно комунікаційної системи ДПС України Господарством з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи подано до контролюючого органу за місцем знаходження платника податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом документа «звітна» від 19.02.2024 № 9033766822 та № 9033732265, «загальна» від 19.02.2024 № 9033758920 та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва «звітний» за 2023 рік від 19.02.2024 № 9033732265 та № 9033767060, згідно яких частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0 відсотків.
Отже, частка сільськогосподарського товаровиробництва Господарства за 2023 рік менше 75 відсотків, що є порушенням норм пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ Кодексу з урахуванням вимог пп. «а» пп. 4 п. 291.4 ст. 291, пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 та пп. 4 п. 299.10 ст. 299 Кодексу, так як Господарство не мало у 2023 році площ сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, які розташовувалися на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України.
У зв`язку з недотриманням Господарством вимог чинного законодавства для використання спрощеною системи оподаткування в частині розрахунків частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік, контролюючий орган не має підстав на підтвердження Господарству статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік
Також, представник відповідача-1 зауважив, що відповідно до розділу II Порядку № 225 передбачено, зокрема, підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами податкових обов`язків та порядок подання до контролюючого органу заяви та документів (копій документів), інформації про відсутність можливості виконання податкових обов`язків.
Таким чином, Рішення Харківської обласної державної адміністрації про наявність обставин непереборної сили, до якого включено Господарство, що постраждало внаслідок таких обставин, та інші документи, визначені у Порядку № 225, є документами, які Господарство може подати до контролюючого органу в рамках процедури підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.
Проте, на теперешній час Господарством не подавались до контролюючих органів заява та документи щодо неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами. 
Колегія  суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач мав статус платника єдиного податку четвертої групи у 2022 та 2023 роках.
19.02.2024 ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» до ГУ ДПС у Харківській області були подані:
- податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна». Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік:                                 № 9033756988 від 19.02.2024 (щодо земельних ділянок на території Оскільської територіальної громади), № 9033766822 від 19.02.2024 (щодо земельних ділянок на території Барвінківської територіальної громади),
- Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний» за 2023 рік № 9033767060 від 19.02.2024 та № 9033732265 від 19.02.2024, згідно з якими частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0%;
- податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік,                                № 9033758920 від 19.02.2024;
- рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VІІІ «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII).
Перелічена податкова звітність була прийнята контролюючим органом 19.02.2024 та зареєстрована за № 9033766822, № 9033756988, № 9033767060, № 9033732265, № 9033758920, що підтверджується позначками «Документ прийнято» на перших аркушах звітності та долученими до позову електронними квитанціями № 2.
Листом ГУ ДПС у Харківській області № 14295/6/20-40-04-08-09 від 20.03.2024 відповідач-2 з посиланням на пп.10.1 п.10 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України повідомив про відмову суб`єкту господарювання ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, оскільки частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0%.
У листі відповідачем також повідомлено, що поданій позивачем звітності платника єдиного податку четвертої групи від 19.02.2024 за реєстраційними номерами № 9033766822,                                 № 9033756988, № 9033767060, № 9033732265, № 9033758920 присвоєно статус «не визнано як податкова звітність».
Не погоджуючись з рішенням про відмову в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, залишаючи позов без задоволення, дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, щодо безпідставності застосування відповідачем положення пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, оскільки на період дії воєнного стану законодавцем введено спеціальні норми щодо частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік у відповідного сільськогосподарського товаровиробника, яка повинна дорівнювати або перевищувати 50 відсотків, щодо платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України. Тому саме такі норми підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам у справі, суд зазначає, що правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені Розділом XIV Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).
Позивач протягом 2023 року був платником єдиного податку 4 групи.
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України).
Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, п. 298.8 ст. 298  якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1 - 298.8.4 цієї статті.
Нормами п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України для платників податків передбачено звільнення від нарахування та сплати податкових зобов`язань за певними податками, зокрема, встановлено:
Тимчасово, з 1 березня 2022 року, не нараховується та не сплачується єдиний податок четвертої групи з площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди, у податкових періодах, коли на територіях, на яких розташовані такі сільськогосподарські угіддя та/або землі водного фонду, ведуться бойові дії або території тимчасово окуповані збройними формуваннями Російської Федерації, до дати завершення на таких територіях активних бойових дій або тимчасової окупації Російською Федерацією.
Пунктом 10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено:
На період з 1 березня 2022 року до першого числа місяця, що настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території, для платників єдиного податку четвертої групи, у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди яких перебувають земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, положення підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу застосовуються виключно під час реєстрації суб`єкта господарювання платником єдиного податку.
Для цілей, визначених підпунктом "а" підпункту 4 пункту 291.4 статті 291, підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 та підпунктом 4 пункту 299.10 статті 299 цього Кодексу, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.
Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Як роз`яснено у листі ДПС України від 23.05.2023, оприлюдненому на офіційному сайті в мережі Інтернет (лист доступний за посиланням https://dp.tax.gov.ua/media-ark/news-ark/678907.html): «Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації у 2023 році визначаються відповідно до даних Переліку територій, затвердженого наказом № 309 у чинній редакції (зі змінами).
Наказом № 309 у розділі І затверджені території можливих бойових дій (частина перша) та території активних бойовихдій (частина друга), у розділі ІІ затверджені тимчасово окуповані російською федерацією території України. Отже, для цілей справляння єдиного податку четвертої групи відповідно до п.п. 69.33 п.69 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Кодексу застосовується тільки перелік територій активних бойових дій та тимчасово окупованих російською федерацією».
Пунктом 1 Постанови КМУ № 1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій
До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються: території можливих бойових дій; території активних бойових дій; території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
У цьому ж пункті 1 Постанови КМУ № 1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» також вказано:
для цілей оподаткування території активних бойових дій - це включені до переліку території активних бойових дій, території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України                   № 309 від 22.12.2022р. затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який складається: з розділу І «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії», що має частини:
1) Території можливих бойових дій
2) Території активних бойових дій
3) Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України».
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" є сільськогосподарським товаровиробником з основним видом діяльності - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
Позивач на праві оренди використовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані поза межами населених пунктів на території Оскільської об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області (с. Заводи, Заводський старостинський округ) загальною площею 2911,0970 га. та на території Барвінківської територіальної громади Ізюмського району Харківської області (с. Велика Комишуваха, Великокомишуваський старостинський округ) загальною площею 486,0553 га.  
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України                       № 309 від 22.12.2022р. (із змінами) території Оскільської та Барвінківської територіальних громад Ізюмського району Харківської області, в межах яких розташовані орендовані позивачем земельні ділянки, згідно з частиною 2 розділу І наказу віднесені до переліку Територій активних бойових дій, згідно з розділом ІІ наказу - до переліку Тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України: с. Заводи (з урахуванням територій поза межами населеного пункту) Оскільської ОТГ: активні бойові дії: 24.02.2022 - 21.04.2022, 10.09.2022 - 24.09.2022; тимчасова окупація: 21.04.2022 - 10.09.2022; с. Велика Комишуваха (з урахуванням територій поза межами населеного пункту) Барвінківської ОТГ: активні бойові дії: 24.02.2022 - 21.04.2022; тимчасова окупація: 21.04.2022 - 11.09.2022.
Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що вимога пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України про частку сільськогосподарського товаровиробництва у розмірі 50% або більше застосовується до платника, якщо він відповідає таким умовам: власні або використовувані сільськогосподарські угіддя платника знаходились на територіях активних бойових дій або тимчасово окупованих у попередньому звітному (податковому) році; площа сільськогосподарських угідь на територіях, де велись активні бойові дії або тимчасово окупованих, становила 30% або більше від загальної площі власних або використовуваних сільськогосподарських угідь платника; вказані 30% або більше угідь знаходились на територіях, де велись активні бойові дії або тимчасово окупованих, протягом 6 місяців або довше.
При цьому в силу п. 10.2 п. 10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України враховуються саме дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації, визначені відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Позивач у попередньому 2023 податковому (звітному) році не відповідав жодній з цих умов: згідно з частиною 2 розділу І наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р., яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, активні бойові дії на території Оскільської та Барвінківської територіальних громад Ізюмського району Харківської області, в межах яких розташовані орендовані позивачем сільськогосподарські угіддя, у 2023 році не велись; згідно з розділом ІІ наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р. тимчасової окупації у 2023 не було.
З огляду на викладене, в даному випадку пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосуванню не підлягає.
Позивач звертає увагу, що для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2024 році застосовуються саме положення пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України.
Надаючи оцінку таким твердженням позивача, колегія суддів зазначає наступне. 
Підпунктом 298.8.1. пункту 298.8. статті 298 Податкового кодексу України передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Відповідно до підпункту 298.8.4. пункту 298.8. статті 298 ПК України, у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Листом ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 підтверджено, що збройна агресія рф, яка призвела до введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022, до його офіційного закінчення є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами).
Так, у листі ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, адресованому всім, кого це стосується, зазначено, що ТПП України цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану. ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
При цьому згідно з рішенням Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» визнано обставини, що склалися на території Харківської області у зв`язку з російською військовою агресією проти України та стали підставою введення воєнного стану в Україні, обставинами непереборної сили з 24 лютого 2022 року до дня припинення чи скасування воєнного стану.
Згідно з Додатком «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" віднесено до числа постраждалих внаслідок обставин непереборної сили та включено до переліку за порядковим № 694.
Як свідчать матеріали  справи 19.02.2024 ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" до ГУ ДПС у Харківській області були подані: податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік        № 9033756988 від 19.02.2024 (щодо земельних ділянок на території Оскільської територіальної громади); № 9033766822 від 19.02.2024 (щодо земельних ділянок на території Барвінківської територіальної громади), розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний» за 2023 рік № 9033767060 від 19.02.2024 та № 9033732265 від 19.02.2024, згідно з якими частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0%; податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033758920 від 19.02.2024; рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502 -VIII.
Перелічена податкова звітність була прийнята контролюючим органом 19.02.2024 та зареєстрована за № 9033766822, № 9033756988, № 9033767060, № 9033732265, № 9033758920, що підтверджується позначками «Документ прийнято» на перших аркушах звітності та долученими до позову електронними квитанціями № 2.
Зважаючи на вказане та беручи до уваги, що частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2023 рік не перевищує 75% у зв`язку з існуванням у 2023 році обставин непереборної сили, а також те, що для підтвердження статуту платника єдиного податку четвертої групи позивачем виконано всі вимоги, передбачені абз. 2 пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, а саме: подано податкову звітність разом із рішенням Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додатком «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», згідно з яким ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, колегія суддів дійшла висновку, що жодних підстав для відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку на 2024 рік у відповідача не було.
Крім того, як вбачається з долучених до позову доказів, при поданні декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік позивачем долучався Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2021 рік, який становив 82,92 % - отже, 75% було дотримано за рахунок продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва, вирощеної ще до початку повномасштабного вторгнення (врожаю 2021 року); відповідач 2 підтвердив позивачу статус платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік.
При поданні декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік позивачем долучався Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік, який становив 0 %, а також рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII, згідно з яким ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили - отже, 75% не дотримано, але відповідач 2 довідкою ГУ ДПС у Харківській області № 25915/6/20-40-04-08-09 від 15.05.2023 підтвердив позивачу статус платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік саме на підставі пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, про що прямо вказано у довідці.
При поданні декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік позивачем так само долучено Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік, який становить 0%, а також рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII, згідно з яким ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили - отже, 75% не дотримано, вимоги пп. 298.8.4 п. 298.8              ст. 298 Податкового кодексу України позивачем, як і у минулому році, виконані, проте, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України не підтвердило позивачу статус платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік на підставі пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, протиправно посилаючись на пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу ХХ Податкового кодексу України та одночасно ігноруючи нормативне регулювання пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 ПК України, яке залишилось незмінним, та на підставі якого ГУ ДПС у Харківській області підтвердило позивачу статус платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.
Колегія суддів також зазначає, що згідно з п. 292-1.1 ст. 292-1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.
Площі земельних ділянок, що перебувають у консервації, забруднені вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування єдиним податком для платників єдиного податку четвертої групи на період консервації або на період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами, або на період, коли земельні ділянки були визнані потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами.
Період, коли земельні ділянки визнаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, або дата визнання земельної ділянки придатною для використання.
За змістом пп.12.4.6 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/ або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.
З матеріалів справи встановлено, що до позову долучені рішення військових адміністрацій: розпорядження Оскільської сільської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області № 410 від 08.09.2023, № 411 від 08.09.2023, № 251 від 24.02.2024 «Про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" на підставі заяви про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами» у розмірі 100 % за користування земельними ділянками, що визнані непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами; Розпорядження Оскільської сільської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області № 412 від 08.09.2023, № 252 від 24.02.2024 «Про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" на підстави заяви про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами» у розмірі 100% за користування земельними ділянками, що визнані непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами; Рішення Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області № 1582-VІІІ від 22.08.2023, № 1583-VІІІ від 22.08.2023, № 2265-VІІІ від 15.03.2024 «Про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" у розмірі 100% за користування земельними ділянками, що визнані непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.
Згідно з пп. 14.1.262 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України частка сільськогосподарського товаровиробництва для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - питома вага доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, у загальній сумі його доходу, що враховується під час визначення права такого товаровиробника на реєстрацію як платника податку.
Відповідно до пп. 298.8.3 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції), включає доходи, отримані від:
реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, а також продукції рибництва, виловленої (зібраної), розведеної, вирощеної у внутрішніх водоймах (озерах, ставках і водосховищах), та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації продукції рослинництва на закритому ґрунті та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації продукції тваринництва і птахівництва та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях;
реалізації сільськогосподарської продукції, що вироблена із сировини власного виробництва на давальницьких умовах, незалежно від територіального розміщення переробного підприємства.
Отже, до розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва включається не сам врожай, а доходи від його реалізації.
Як пояснювалось позивачем у позові, причинами, які завадили позивачеві досягти 75% рівня частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік, є наявність обставин непереборної сили, внаслідок яких орендовані позивачем сільськогосподарські угіддя визнані потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами - звідси, проведення будь-яких агротехнічних робіт та отримання власновиробленої сільськогосподарської продукції у 2023 році, та, відповідно, й отримання доходу від її реалізації, неможливе в принципі.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції з неправильним застосуванням пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298, п. 10 підрозділу 8 «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п.1 Постанови КМУ № 1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», а висновок суду, викладений у рішенні, не відповідає обставинам справи та зроблений через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Колегія суддів звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 05.03.2019 у справі № 818/606/17, відповідно до якого пунктом 299.10 та абзацом 2 пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Колегія суддів також звертає увагу, на правовий висновок Верховного Суду викладений постанові від 22.07.2022 у справі № 818/2056/18, де зазначено наступне:
"Положення ПК України містять вичерпні підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи.
Системний правовий аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що законодавцем чітко розмежовано поняття переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.
Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскільки позивач у 2016 році вже був платником єдиного податку четвертої групи, у межах спірних відносин йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.
Суди попередніх інстанцій правомірно зазначили, що способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Проте, відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що дії ГУ ДФС у Сумській області щодо відмови ФГ «Озон» у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи в 2017 році та відмови у прийнятті декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік (вх. № 9043290351 від 16.03.2017, вх. № 9043265614 від 16.03.2017, вх. № 9024767070 від 20.02.2017, вх. № 9023240080 від 17.02.2017, вх. № 9022644327 від 17.02.2017) та розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2016 рік (вх. № 9019530849 від 14.02.2017), є протиправними."
Такі ж самі висновки викладено й у постановах Верховного Суду від 11.01.2024 у справі                 № 810/3210/17, від 27.01.2022 у справі № 818/857/17, від 18.09.2023 у справі № 300/4347/23.
Колегія суддів зауважує, що документальна виїзна перевірка ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" та встановлення в ході такої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи) - ГУ ДПС у Харківській області не проводилась; рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку - стосовно позивача не приймалось.
При цьому, вимоги для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, з дотриманням умов та порядку такого підтвердження, встановлених правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України - позивачем виконані.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дії відповідача, щодо відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік є протиправними.
Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Відтак, у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.
Враховуючи, що відповідач вже використав наявні у нього повноваження, а результат такого використання визнаний судом протиправним, при цьому судом констатовано існування правових підстав для підтвердження ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, зобов`язання відповідача внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" як платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку не є втручанням в дискреційні повноваження останнього, оскільки інших правомірних варіантів поведінки у відповідача не існує. 
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Харківській області з невизнання як податкової звітності поданих ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М": податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік,                               № 9033766822 від 19.02.2024, № 9033756988 від 19.02.2024; Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік за типом «звітний» № 9033767060 від 19.02.2024, № 9033732265 від 19.02.2024; податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033758920 від 19.02.2024 та зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датою їх фактичного отримання податковим органом - 19.02.2024, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пп. 19-1.1.1.-19-1.1.2. п. 19-1.1. ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За п. 48.7. ст. 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
Підпунктом 75.1.1. пункту 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Згідно п. 76.1. ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Під час проведення камеральної перевірки згода платника податків на перевірку та його присутність не обов`язкова.
Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умов порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.
Матеріали справи не містять доказів того, що подана позивачем податкова звітність за результатами камеральної перевірки подана із порушеннями, визначеними ПК України, що, власне, і не заперечувалось відповідачами.
По суті, єдиною підставою для присвоєння податковій звітності позивача, статусу "не визнано як податкова звітність" слугував висновок контролюючого органу про відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, що визнано судом протиправним, отже позовні вимоги в цій частині також є такими, що підлягають задоволенню.
В силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  
Проте, відповідачем не доведено правомірності свого рішення.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
В ході розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, та всупереч вимогам чинного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Тобто, вирішуючи кожен спір, адміністративні суди, з урахуванням позовних вимог та позицій сторін, повинні застосовувати такі способи захисту, які будуть ефективними на практиці.
Враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів вважає, що належним способом захисту та відновлення порушених прав позивача в спірних правовідносинах є визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік; зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області надати ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» документальне підтвердження (довідку) про підтвердження ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік; зобов`язання Державної податкової служби України внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) як платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку; визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Харківській області з невизнання як податкової звітності поданих ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»: податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік,                         № 9033766822 від 19.02.2024, № 9033756988 від 19.02.2024; Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік за типом «звітний» № 9033767060 від 19.02.2024, № 9033732265 від 19.02.2024; податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033758920 від 19.02.2024 та зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датою їх фактичного отримання податковим органом - 19.02.2024 подані ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»: податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033766822 від 19.02.2024,                     № 9033756988 від 19.02.2024; Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік за типом «звітний» № 9033767060 від 19.02.2024, № 9033732265 від 19.02.2024; податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік,                                   № 9033758920 від 19.02.2024.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 року по справі № 520/17992/24 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 9084 грн згідно з платіжною інструкцією № 22 від 17.06.2024 року та при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 10900,80 грн згідно з платіжною інструкцією № 40 від 02.10.2024 року.
Враховуючи задоволення адміністративного позову, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем за подання позову та апеляційної скарги, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) та Державної податкової служби України (ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М" (код ЄДРПОУ 33168649) у загальному розмірі 19 984 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 00 коп., пропорційно по 9992,40 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок з кожного. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М" - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 по справі                    № 520/17992/24 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М" задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області надати ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» документальне підтвердження (довідку) про підтвердження ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік.
Зобов`язати Державну податкову службу України внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» (код ЄДРПОУ 33168649) як платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку.
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області з невизнання як податкової звітності поданих ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»:
податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033766822 від 19.02.2024, № 9033756988 від 19.02.2024;
Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік за типом «звітний» № 9033767060 від 19.02.2024, № 9033732265 від 19.02.2024;
податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033758920 від 19.02.2024.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датою їх фактичного отримання податковим органом - 19.02.2024 подані ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»:
податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033766822 від 19.02.2024, № 9033756988 від 19.02.2024;
Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік за типом «звітний» № 9033767060 від 19.02.2024, № 9033732265 від 19.02.2024;
податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік, № 9033758920 від 19.02.2024.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) та Державної податкової служби України (ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-М" (код ЄДРПОУ 33168649) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 19 984 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 00 коп., пропорційно по 9992,40 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок з кожного. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва