УХВАЛА
03 березня 2025 року 
м. Київ
справа № 752/4458/23
провадження № 61-1926ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна, ОСОБА_6 , служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ОСОБА_2 , яка є законним представником неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину задоволено частково.Визнано заповіт ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О. С. 18 березня 2020 року за реєстровим номером 368, 369 нікчемним. Скасовано в Спадковому реєстрі запис № 65694544 від 18 березня 2020 року про заповіт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О. С., за реєстровими номерами 368, 369. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
16 лютого 2025 року  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року та залишити в силі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року. 
Підставами касаційного оскарженого судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц, у постановах Верховного Суду від 09 січня  2019 року у справі № 759/2328/16, від 09 червня 2022 року у справі № 369/1913/17, від 20 липня 2022 року у справі № 461/2565/20, від 23 березня 2023 року у справі № 199/6824/20, від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема щодо можливості застосування приписів статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», статті 26 Сімейного кодексу України за аналогією закону/права для тлумачення поняття «близький родич» спадкоємця за заповітом у розумінні пункту 3 частини четвертої статті 1253 Цивільного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). Також посилається на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скаргаОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року до закінчення касаційного провадження. 
Клопотання аргументовано тим, що в період касаційного перегляду справи ОСОБА_2 може безпідставно отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та продати все майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7 , що в подальшому унеможливить поворот виконання постанови апеляційного суду у разі її скасування, а й призведе до незворотних негативних наслідків для заявника через втрату всього спадкового майна, а отже його права на спадкування за заповітом будуть повністю знівельовані. Виконання постанови апеляційного суду призведе до передчасного стягнення суми судового збору.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення у випадку його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Перевіривши доводи клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 рокудо закінчення касаційного провадження, колегія суддів вважає, що ці доводи є необґрунтованими, значною мірою базуються на припущеннях. Неможливості повороту виконання судового рішення заявником не аргументовано. Необхідності зупинення виконання судового рішення у справі заявником не доведено.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна, ОСОБА_6 , служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання заповіту нікчемним та застосування наслідків нікчемного правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.
Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/4458/23.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 30 січня 2025 рокудо закінчення касаційного провадження відмовити. 
Роз`яснити іншим учасникам справи № 752/4458/23 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 березня 2025 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Є. В. Синельников
                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                  В. В. Шипович