Дата документу  Справа № 336/9718/24 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/920/24	Головуючий у 1-й інстанції Галущенко Ю.А.	
Єдиний унікальний №336/9718/24	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.3 ст.172-20 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       06 грудня 2024 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 24.09.2024 року молодший сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді навідника-оператора 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій.
Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.
Протокол про військове адміністративне правопорушення не може бути єдиним джерелом доказів у справі. 
Вказаний процесуальний документ не містить переліку виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, які стали підставою вимоги про проходження передбаченого ст.266-1 КУпАП огляду.
Апелянт посилається на відсутність в матеріалах провадження висновку за результатами проведеного огляду в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради», а також відомостей про спеціальні технічні засоби відеозапису або щодо неможливості їх застосування.
Вказані обставини, на переконання апелянта, у сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою додатку «Viber». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.
Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення, всупереч протилежним аргументам апелянта, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується 
- відомостями, які зазначені у протоколі про військове адміністративне правопорушення А7013 №332-24/з від 25.09.2024 року, відповідно до якого 24.09.2024 року молодший сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді навідника-оператора 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану; у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» останній зазначив, що вживав алкогольні напої в розташуванні підрозділу;
- висновком про результати медичного огляду для встановлення факту перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №689 від 24.09.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; у графі 15 вказаного висновку «відомості щодо останнього вживання алкоголю» зазначено, що зі слів обстежуваного він вживав алкоголь.
Зазначені обставини у своїй сукупності є достатнім свідченням перебування військовослужбовця ОСОБА_1 на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Із урахуванням присутності свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, здійснення додаткової відеофіксація вказаної події чинними нормами законодавства не вимагається. Звання, підписи, ініціали та прізвища, контактні номери телефонів свідків наявні.
Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, а саме під час воєнного стану.
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх оформлення, не встановлено. 
Наявний в матеріалах справи протокол складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329.
Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам ОСОБА_1 , наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом у справі. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та докладно викладена суть адміністративного правопорушення.
Перевіряючи заперечення апеляційної скарги проти стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судового збору на користь держави та твердження про необхідність звільнення від його сплати, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, апеляційний суд виходить з такого.
Вимогами ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», регламентовано, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 вказаного Закону передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України – у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Проте з матеріалів провадження та зі змісту поданої апеляційної скарги правових підстав, що зумовлюють надання вказаної пільги особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» не вбачається. Адже з огляду на суб`єктивну сторону передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення провадження в даній справі не є таким, що пов`язане або може бути пов`язаним з порушенням прав ОСОБА_1 .
Відтак, вимоги апелянта в цій частині відхиляються апеляційним судом.
Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.
Постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та прийнятою з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.
Під час накладення адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував особу ОСОБА_1 та наклав стягнення у мінімальному встановленому санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП розмірі. 
В той же час, під час апеляційного розгляду встановлено, що в постанові судді допущено помилку в абз.1 мотивувальної частини зазначено прізвище та ініціали « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_1 ».
Крім того, в абз.10 мотивувальної частини постанови судді помилково вказано відомості «висновку КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради №7129 від 04.08.2024» як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення замість правильного «висновку про результати медичного огляду для встановлення факту перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №689 від 24.09.2024 року відносно ОСОБА_1 » (як це підтверджується матеріалами справи).
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову в зазначеній вище частині на підставі ст.294 КУпАП.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року в цій справі щодо  ОСОБА_1 змінити, зазначити в абз.1 мотивувальної частини прізвище та ініціали « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_2 », як помилково вказано у постанові суду.
Виключити із абз.10 мотивувальної частини постанови судді посилання на «висновок КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради №7129 від 04.08.2024» як на доказ винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, зазначивши замість нього посилання на «висновок про результати медичного огляду для встановлення факту перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №689 від 24.09.2024 року відносно ОСОБА_1 ».
У решті постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар