16.01.25
33/812/26/25
Єдиний унікальний номер судової справи: 483/1323/24 Головуючий суду І інстанції - суддя Шевиріна Т.Д.
Номер провадження: 33/812/26/25 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання – Лівшенком О.С.,
за участю: ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Шкодяка І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123559 від 05 вересня 2024 року, водій  ОСОБА_1 , 05 вересня 2024 року о 14 год 00 хв, керуючи автомобілем марки «КІА Соренто», державний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі Т-15-07 Миколаїв-Парутине-Очаків 55 км, при зміні напрямку руху не переконався у безпеці свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1 пояснює, що 05 вересня 2024 року він керував автомобілем Кіа чорного кольору та рухався за межами населеного пункту по асфальтованій мокрій дорозі. У зв`язку з необхідністю здійснення розвороту, за відсутності забороняючих для цього знаків та розмітки, включивши покажчик лівого повороту, зі своєї смуги для руху здійснив розворот з виїздом на зустрічну смугу для руху та зупинив автомобіль на узбіччі зустрічної смуги для руху. В цей же час в попутному напрямку, позаду нього рухався автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням водія ОСОБА_2 , який не обрав безпечну швидкість руху в цих дорожніх умовах та не дотримався безпечної дистанції, а побачивши перед собою небезпеку у вигляді автомобіля Кіа почав гальмувати, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем Кіа.
ОСОБА_1 вважає, що при здійсненні маневру розвороту він виконав усі вимоги, передбачені п.10.4 ПДР України, натомість водій ОСОБА_2 допустив порушення пунктів 13.4, 12.1, 12.2, та 12.3 ПДР України, і саме ці порушення перебувають у причинному зв`язку з ДТП.
Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що працівники поліції на вказане належної уваги не звернули та недбало виконали свої обов`язки на місці ДТП, склали схему ДТП, на якій не зазначили місце первинного контакту автомобілів, не встановили розташування місця ДТП на місцевості відносно елементів дороги, що призвело до незаконного складання протоколу відносно нього.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Шкодяка І.А., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП). 
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч. 2 ст. 246 КУпАП).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи та фактичним обставинам події. 
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП суд першої інстанції дійшов висновку про те, що саме він порушив вимоги п.10.1 ПДР України, внаслідок чого сталася ДТП із пошкодженням транспортних засобів, а тому його дії знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123559 від 05 вересня 2024 року вбачається, що 05 вересня 2024 року о 14 год 00 хв. на автомобільній дорозі Т15-07 Миколаїв - Парутино – Очаків, 55 км водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих не має. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.3).
Статтею 124 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п.п. 1.1 Розділу 1 ПДР України). 
Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3. ПДР України).
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР України).
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Підпунктом «б» пункту 2.3. ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Так, згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння (дії або бездіяльність) учасників дорожнього руху, суспільно небезпечні наслідки у виді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.
Відповідно до вимог статей 251  КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
З аналізу положень вказаної статті вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення ним п. 10.1 ПДР України.
Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь – якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Маневрування (маневр) – це початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП, складену 05 вересня 2024 року заступником СВ ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області В. Кукіним (надалі - Схема), яка підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без будь - яких зауважень.
Так, на схемі відображено ширину автомобільної дороги, транспортні засоби – учасники ДТП: «Кіа Соренто», державний номерний знак НОМЕР_1 , «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 . Також зображено місце розташування вказаних автомобілів після ДТП, осип уламків автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , а також електроопору ЛЕП № 47ЯФ2. Крім того, на схемі відображено напрямок руху вказаних автомобілів (а.с.14).
Як слідує з письмових пояснень водія ОСОБА_1 , які ним були надані на місці ДТП, 05 вересня 2024 року, приблизно о 14-05 год він виїхав з с. Іванівка в бік м. Миколаїв на автомобілі «Кіа Соренто», державний номер НОМЕР_1 разом зі своїм побратимом. Заїхавши до села Яселка, зрозумів, що дорожнє покриття на цій трасі не в дуже доброму стані, і вирішив змінити напрямок руху, а саме розвернутися та поїхати через м. Очаків. Під час розвороту, переконався в безпечності та відсутності транспортних засобів з обох напрямків. Коли завершував маневр розвороту, побачив, що зі сторони м. Очаків рухався транспортний засіб марки ВАЗ синього кольору на великій швидкості. Після чого почув рев коліс та побачив, що даний транспортний засіб винесло на полосу зустрічного руху та несло в бік його автомобіля. Після чого, відбулося зіткнення з його транспортним засобом. Автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а саме: пошкоджено передні ліві двері, стійка між дверима, лівий поріг, переднє ліве крило, задні ліві двері. Також зазначив, що на момент зіткнення його автомобіль був повністю в нерухомому стані та становився на полосі свого рух та частково на узбіччі (а.с.13).
Водій транспортного засобу ВАЗ 2106 – ОСОБА_2 також надав письмові пояснення, з яких встановлено, що 05 вересня 2024 року о 14 год 05 хв. він рухався на своєму автомобілі марки «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_2 з м. Очаків додому в с. Дмитрівка, на шляху підібрав односельчанку громадянку ОСОБА_3 . Заїхавши до села Яселка, побачив, що йде дощ, дорожнє покриття мокре та попереду нього рухається автомобіль марки Кіа, який увімкнув правий поворот, але почав робити розворот ліворуч та перегороджувати проїзну частину дороги, після чого він застосував екстрене гальмування. Після цього його автомобіль понесло на полосу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з транспортним засобом марки Кіа Соренто. Транспортні засоби зазнали механічні ушкодження, а саме: розбита передня частина автомобіля, капот, передні крила, радіатор, пошкоджено передню ходову частину, пошкоджено двигун, передній бампер та передні фари. Тілесні ушкодження отримала пасажирка ОСОБА_4 , її було доставлено до Очаківської лікарні (а.с.11).
Також письмові пояснення з приводу ДТП надала пасажирка автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_4 . З її пояснень вбачається, що 05 вересня 2024 року, приблизно о 14 год 50 хв вона перебувала в автомобілі марки «Жигулі» синього кольору, за кермом якого перебував її знайомий – ОСОБА_5 , який рухався автодорогою Очаків – Парутине з напрямку м. Очаків в напрямку с. Дмитрівка. При в`їзді в с. Яселка, автомобіль чорного кольору виїхав на нашу зустрічну смугу в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. До моменту ДТП, автомобіль, який виїхав на зустрічну полосу стояв на узбіччі дороги. В результаті ДТП отримала забій грудної клітини, синці та садини частин тіла ( а.с.12).
Матеріали справи також містять фотографії транспортних засобів – учасників ДТП, на яких, зокрема, зафіксовані механічні пошкодження. Вивчивши вказані фотоматеріали встановлено, що транспортний засіб «КІА Соренто», державний номерний знак НОМЕР_1 фактично отримав пошкодження лівої бокової частини транспортного засобу, натомість автомобіль «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження переважно передньої частини автомобіля (а.с. 38- 49). При цьому, встановлені за фотографіями пошкодження транспортних засобів узгоджуються з тими пошкодженнями, які водії вказаних транспортних засобів вказали в своїх письмових поясненнях.
За такого, оскільки зіткнення автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 відбулося його передньою частиною та пошкоджено ліву бокову частину автомобіля «КІА Соренто», державний номерний знак НОМЕР_1 , є достатні підстави вважати, що зіткнення автомобілів відбулося в момент здійснення автомобілем «КІА Соренто» маневру розвороту, оскільки за характером пошкоджень вказаного автомобіля він в момент зіткнення вірогідніше знаходився перпендикулярно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2106».
Отже, наведене свідчить про те, що саме дії водія автомобіля «КІА Соренто», державний номерний знак НОМЕР_1 – ОСОБА_1 знаходяться в причино – наслідковому зв`язку з ДТП, яка відбулася 05 вересня 2024 року на автомобільній дорозі Т 15-07 Миколаїв – Парутине – Очаків, 55 км.
Сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування підтверджують факт порушення водієм саме автомобіля «КІА Соренто», державний номерний знак НОМЕР_1 –  ОСОБА_1  вимог п. 10.1 ПДР України.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження відповідно до зібраних у справі доказів.
Будь-яких доказів на спростування вказаних обставини, а також на наявність вини водія автомобіля марки «ВАЗ 2106» - ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідають наявним в матеріалах справи доказам, а також вимогам закону. 
Доводи апеляційної скарги про порушення ПДР України іншим учасником ДТП – ОСОБА_2 правового значення не мають, оскільки апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке інкримінується водію ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншого водія – учасника ДТП, відносно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки його поясненням щодо обставин ДТП не є слушними, оскільки такі пояснення судом були враховані, та яким була надана належна правова оцінка.
Твердження ОСОБА_1 про те, що водій транспортного засобу «ВАЗ 2106» рухався на великій швидкості є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів перевищення водієм вказаного транспортного засобу швидкості руху.
Доводи апеляційної скарги про те, що на схемі місця ДТП не зазначено місце первинного контакту автомобілів є слушними, однак з огляду на те, що на схемі місця ДТП зазначено місце осипу уламків є підстави вважати, що зіткнення відбулося саме в цій окресленій ділянці дороги.
Посилання на те, що на схемі не встановлено розташування місця ДТП на місцевості відносно елементів дороги, є безпідставними, оскільки вказана схема відображає місце ДТП та інші об`єкти, а саме: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; електроопора, що є сталим орієнтиром, до якої на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП; координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та інші сліди та предмети, що стосуються ДТП (осип уламків автомобіля «ВАЗ 2106»).
Інших доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. 
Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. 
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом». 
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи, притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу, дотримані у повній мірі.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст.283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.В. Крамаренко