ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
26 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6715/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/6715/24 (головуючий суддя першої інстанції Стрельнікова Н.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2   до  Міністерства оборони України;  (треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 )  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 19.07.2024 року звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України,  (треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати пункт 9 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.05.2024 року №12/в, щодо відмови у задоволенні її  заяви   в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо отримання виплат одноразової грошової допомоги за загиблим батьком.
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути її заяву в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.01.2024 року із документами про призначення одноразової грошової допомоги  як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) його батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 9 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №12/в від 17 травня 2024 року, щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо отримання виплат одноразової грошової допомоги за загиблим батьком.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2024  року в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_4 з урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняте нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного з`ясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що вимоги позовні заяви є необґрунтованими, а рішення Комісії Міністерства оборони України є законним та правомірним, оскільки на час звернення позивача в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 про отримання одноразової грошової допомоги, така допомога вже була призначена членам сім`ї загиблого військовослужбовця (матері, дружині та зарезервована частка для батька). Син ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (після загибелі ОСОБА_4 ), а тому така особа не набуває права на отримання одноразової грошової допомоги. Вказує, що згідно роз`яснень Міністерства юстиції України, якщо після призначення та виплати одноразової допомоги, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку. Також посилається на положення Закону України №3515-ІХ від 09.12.2023 року та вказує, що призначення та отримання одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті можливе за умови, що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги. В даному випадку, вказані положення до спірних правовідносин не застосовуються.
Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Треті особи відзиви на апеляційну скаргу не подали, що не перешкоджає розгляду справи.          
Справа розглянута згідно статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою   Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2024 в адміністративній справі №280/6715/24 та витребувано матеріали вказаної адміністративної справи з суду першої інстанції, які надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 13.01.2025 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року розгляд справи №280/6715/24 у суді апеляційної інстанції призначено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.     
У період з 21.01.2025 року по 07.02.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 16.01.2025 року по 06.02.2025 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила  наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 22.01.2022 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.01.2022 року (а.с.6зв).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином померлого військовослужбовця ОСОБА_4 (а.с.7зв).
ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 та довідкою про причину смерті №277 від 13.03.2023 року (а.с.7, 11). 
У зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 комісія Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла протокольне рішення №1357/168 від 08.12.2023 року, згідно якого комісія дійшла висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини 15000000 грн..,  в сумі 5000000 грн. (а.с.10).
12.01.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка, ОСОБА_6 їх спільному сину - ОСОБА_2 .
Комісією Міністерства оборони України 17.05.2024 року прийнято рішення, оформлене протоколом №12/в про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 (а.с.40зв).
Вважаючи відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги її малолітньому сину протиправною, позивач  оскаржила  таку  відмову  до  суду. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що дитина загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 , який народився після його смерті, у розумінні ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а тому відмова відповідача в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови №168 через те, що він народився після смерті свого батька є необґрунтованою.

          Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в  межах доводів  та  вимог апеляційної  скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та  процесуального  права, зазначає  про таке.
Предметом спору у даній справі є питання правомірності рішення комісії Міністерства оборони України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі по тексту - Закон №2011), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Вказана редакція статті 16-1 Закону №2011 діяла на час смерті ОСОБА_4 , який  загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги»№3515-ІХ від 09.12.2023 року внесено зміни, в тому числі і до Закону №2011.
Так, пунктом 4 статті 16-1 Закону №2011 (в редакції визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
- діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
- вдова (вдівець);
- батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
- внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
- жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
- утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 1 статті 16-3 Закону №2011 одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
Згідно із пунктом 9 статті 16-3 Закону №2011 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина 10 статті 16-3 Закону №2011).
Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту - Постанова №168).
Пунктом 2 Постанови №168 визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз.1 п.2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1066).
Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту - Порядок №975).
Вказаний Порядок №975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно пункту 5 Порядку №975 визначено, зокрема, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
          Пунктом 10 Порядку №975 визначено перелік документів, які члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії, в тому числі - заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.
          Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року №45, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 176/39232, затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі по тексту - Порядок №45).
Пунктом 1.4. Порядку №45 визначено, що особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.
          Відповідно до пункту 1.6 Порядку №45, якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
          Відтак, вказаний пункт Порядку №45 повністю відповідає змісту абзацу 13 пункту 2 Постанови №168, на відміну від Порядку №975, який таких застережень не має.
Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, чоловік позивача загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Згідно рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08 грудня 2023 року №1357/168 відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/3 частини в сумі 5000000 грн. (а.с.10зв).
ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача народився син ОСОБА_5 , проте заяву про виплату одноразової грошової допомоги в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , позивач подала 12.01.2024 року, тобто вже після прийняття відповідачем вказаного вище рішення. 
Законодавець не виключає можливість особи, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги, реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, а тому подання позивачем заяви 12.01.2024 року в інтересах  народженого  після  загибелі чоловіка   ІНФОРМАЦІЯ_7 ,  є  правомірною.
          В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що на час виникнення права у позивача та інших осіб (дата смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 ) на отримання ОГД, редакція статті 16-1 Закону №2011 була іншою та до переліку осіб, які мають право на таку допомогу не були включені усиновлені діти, а також діти, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.
          На думку колегії суддів, словосполучення «діти, які не досягли повноліття» (як зазначено в редакції ст.16-1 до внесення змін Законом №3515-ІХ) містить в собі широке розуміння цього поняття.
          Саме для усунення суперечного та непропорційного підходу до прав та інтересів «дітей, які не досягли повноліття» (як зазначено в редакції до внесення змін) та усиновлених дітей; дітей, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті; дітей, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав (як конкретизовано після внесення змін), і було законодавцем врегульовано такі правовідносини,  шляхом  внесення  відповідних  змін.
          Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неповнолітній син загиблого військовослужбовця - ОСОБА_5 , зачатий за життя ОСОБА_4 та народжений після його смерті, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №2011 та Постановою №168, з чим погоджується колегія суддів.
          Відтак, відмова відповідача з підстав відсутності права малолітнього ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової допомоги, є неправомірною.
          Судом першої інстанції прийнято рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2024 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_4 з урахуванням висновків суду.
          Натомість, апеляційний суд вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення з огляду на таке. 
          Як зазначалось вище, і Постановою №168 і Порядком №45 передбачено, що, якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
          За результатами засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 08 грудня 2023 року №1357/168, згідно якого відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 призначено одноразову грошову допомогу дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_7 у період дії воєнного стану молодшого сержанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) в розмірі 1/3 частини 15000000 грн., в сумі 5000000 гривень (а.с.32зв).
          В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що інші частки ОГД в рівних частинах призначені матері та батьку загиблого військовослужбовця.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача народився син ОСОБА_5 , а заяву про виплату одноразової грошової допомоги в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , позивач подала 12.01.2024 року, тобто вже після прийняття відповідачем вказаного вище рішення. 
          На думку відповідача, на час виникнення спірних правовідносин (прийняття відповідачем спірного рішення від 17.05.2024 року) виникла ситуація, яка визначена абзацом 13 пункту 2 Постанови №168 та пункту 1.6 Порядку №45, а саме: після призначення протоколом комісії Міноборони України від 08.12.2023 року №1357/168 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 5000000 грн. дружині та матері загиблого військовослужбовця та резервування частини ОГД за батьком ОСОБА_4 , за одержанням такої допомоги 12.01.2024 року звернулась позивач в інтересах неповнолітнього сина загиблого, а тому питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Натомість, апеляційний суд зазначає, що за взаємною згодою осіб або в судовому порядку вирішується питання щодо перерозподілу суми ОГД між особами, які мають на неї право, лише у випадку не тільки після призначення ОГД, але і після виплати ОГД у повному розмірі.
Згідно положень Порядку №975 та Порядку №45 виплати по ОГД проводяться поетапно: 
- на першому етапі -1/5 від призначеної ОГД,
- залишок невиплаченої суми ОГД (4/5 від призначеної суми - щомісячно, частками, впродовж 40 наступних місяців.
          Рішенням відповідача від 08 грудня 2023 року №1357/168 позивачу та матері  загиблого визначено до виплати 10  000  000 грн. (по 5  000  000  грн. кожній).
          На першому етапі, тобто в січні 2024 року позивачу та матері загиблого виплачено 2  000  000 грн. .
          На час прийняття відповідачем у травні 2024 року спірного рішення, одноразова грошова допомога в повному обсязі виплачена не була,  залишок  складає 7  000  000  грн..
          Отже, і на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції, ОГД не виплачена особам, яким вона призначена в повному обсязі, що дає можливість відповідачу провести відповідний перерозподіл ОГД між особами, що мають право на отримання ОГД.
          Саме з урахуванням таких правових висновків суду відповідач і повинен повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька ОСОБА_4 , пов`язаної із захистом Батьківщини.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду належить змінити в його мотивувальній частині.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/6715/24 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/6715/24 змінити в його мотивувальній частині.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку, у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.     

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко