У х в а л а
10 лютого 2025 року
м. Київ
Справа № 520/175/14-ц
Провадження № 61-8068ск24
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився з касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)
на постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - позивач), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» (далі - ТОВ «Інвестмент Корпорейшен»), до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором та
в с т а н о в и в :
1.           2 червня 2024 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. 18906/0/220-24 від 3 червня 2024 року), у якій просив скасувати зазначену постанову та залишити без змін заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року.
2.           24 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Скаржник мав: обґрунтувати підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази поважності причин пропуску цього строку; вказати поштовий індекс особи, яка подала касаційну скаргу; надати докази надіслання копій цієї скарги та доданих до неї матеріалів до ТОВ «Інвестмент Корпорейшен»; надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом, разом із доказами надсилання такого документа всім іншим учасникам справи згідно з вимогами частини сьомої статті 43 ЦПК України. Мотивував так:
-                  у касаційній скарзі скаржник вказав, що копію оскарженої постанови він не отримав, з її текстом ознайомився лише 20 травня 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки є мобілізованим і виконує бойове розпорядження в зоні бойових дій, де відсутній зв`язок і доступ до інтернету. Надав довідку від 20 квітня 2024 року № 1/49/96, яку видав начальник групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 . Згідно з цією довідкою скаржник з 24 березня 2022 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , а з 1 січня 2023 року бере безпосередню участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань на території Херсонської області;
-                  скаржник не обґрунтував, чому він не вжив заходів для ознайомлення з рухом відомого йому судового провадження у справі до 20 травня 2024 року, у тому числі після дати видачі зазначеної довідки. Зокрема незрозуміло, чому саме 20 травня 2024 року у скаржника виникла можливість ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень з оскарженою постановою (до якої загальний доступ наданий з 1 січня 2024 року), а до 20 травня 2024 року така можливість взагалі не виникала. Хоча під час провадження в апеляційному суді, беручи, як доводить скаржник, безпосередню участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань на території Херсонської області, він не лише цікавився справою та звертався до апеляційного суду із заявою про залучення до участі у справі як правонаступника позивача, але й саме тоді уклав договір цесії, за яким набув, за його твердженням, права кредитора від позивача.
3.           29 липня 2024 року скаржник подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги такого змісту:
-                  скаржнику «не зовсім зрозумілий подив суду» про те, як саме він, «виконуючи бойові завдання, не завжди має можливість вжити заходів для ознайомлення з рухом відомого йому судового провадження»;
-                  у січні 2024 року скаржник отримав поранення, тому йому було не до судових справ. Просив взяти до уваги, що знаходження в зоні ведення бойових дій - «не просто слова, а зовсім інша реальність, ніж комфортний кабінет в м. Києві і можливість умовно безпечно проводити робочий та вільний час». У 2024 році скаржник отримав уже два поранення і не має часу перевіряти стан справ у «судовому реєстрі»;
-                  оскільки ухвала суду про залишення касаційної скарги без руху постановлена під час перебування скаржника у зоні бойових дій та після другої контузії, просив поновити строк на усунення недоліків касаційної скарги.
Скаржник сплатив судовий збір, надав відповідний документ, а також довідки про обставини травми від 6 лютого та від 20 червня 2024 року, довідку командира військової частини про участь у виконанні бойових завдань від 14 липня 2024 року, докази надіслання касаційної скарги з додатками до ТОВ «Інвестмент Корпорейшен» (відправник - Адвокатське бюро Федяєва Сергія Володимировича, м. Одеса).
4.           3 вересня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою продовжив скаржнику на п`ять днів із дня вручення тієї ухвали строк на усунення недоліків касаційної скарги. Скаржник мав додатково обґрунтувати причини пропуску строку на касаційне оскарження. Мотивував ухвалу так:
-                  29 грудня 2023 року апеляційний суд склав повний текст оскарженої постанови, того ж дня її надіслав, а скаржник отримав в електронному кабінеті. Однак подав касаційну скаргу лише 2 червня 2024 року. Обґрунтував поважність пропуску строку на касаційне оскарження та строку усунення недоліків касаційної скарги проходженням військової служби, перебуванням у зоні бойових дій, лікуванням від двох поранень і неможливістю ознайомитися в «судовому реєстрі» з оскарженою постановою;
-                  скаржник не пояснив, чому він не вжив заходи для ознайомлення з рухом відомого йому судового провадження у справі № 520/175/14-ц до 20 травня 2024 року (коли він нібито скористався Єдиним державним реєстром судових рішень для ознайомлення з оскарженою постановою апеляційного суду), зокрема, беручи до уваги наявність у скаржника електронного кабінету. Скаржник не вказав, чому саме 20 травня 2024 року у нього виникла можливість ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень з оскарженою постановою, до якої загальний доступ наданий з 1 січня 2024 року, а до 20 травня 2024 року така можливість взагалі не виникала, зокрема з використанням можливостей електронного кабінету;
-                  як стверджували відповідачі, надаючи відповідні документи, скаржник неодноразово до 20 травня 2024 року (дня, коли він нібито ознайомився з оскарженою постановою в Єдиному державному реєстрі судових рішень) користувався електронним кабінетом у системі «Електронний Суд», зокрема 27 лютого та 26 березня, тоді як згідно з листом апеляційного суду від 29 грудня 2023 року ще тоді в електронному кабінеті мав отримати вказану постанову як представник ТОВ «Інвестмент Корпорейшен». З огляду на вказанескаржник має надати докази того, що не отримав в електронному кабінеті постанову апеляційного суду від 12 грудня 2023 року;
-                  Верховний Суд також взяв до уваги надану відповідачами інформацію про те, що скаржник є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Інвестмент Корпорейшен», а тому мав бути поінформованим про стан справ його товариства. Інтереси останнього як позивача згідно з протоколом судового засідання в режимі відеоконференції від 12 грудня 2023 року в апеляційному суді представляла Божко Дар`я Олександрівна. Скаржник у відповіді на відзив надав протилежні відомості, а саме про те, що вказана особа представляла інтереси відповідачів, однак цю інформацію не підтвердив. Відомості про те, що учасники справи подавали зауваження на зазначений протокол у порядку статті 249 ЦПК України, відсутні. У тексті оскарженої постанови переліку присутніх представників учасників справи немає;
-                  скаржник надав докази відправлення його заяви про усунення недоліків касаційної скарги ТОВ «Інвестмент Корпорейшен» від імені Адвокатського бюро Федяєва Сергія Володимировича. Цим підтвердив аргументи ОСОБА_2 про те, що є адвокатом. Верховний Суд зауважує, що як адвокат скаржник має бути належно ознайомленим із наслідками вчинення або невчинення процесуальних дій, із можливостями надання повноважень на представництво його власних інтересів у судах іншим адвокатам, зокрема на час перебування на військовій службі, із забороною зловживання процесуальними правами та відповідальністю за прояв неповаги до суду.
5.           10 вересня, 16 вересня і 7 жовтня 2024 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» заяви про усунення недоліків (вх. № 29258/0/220-24 від 11 вересня 2024 року, вх. № 29884/0/220-24 від 17 вересня 2024 року та вх. № 31906/0/220-24 від 7 жовтня 2024 року). Обґрунтував причини пропуску строку так:
-                  27 лютого, 26 березня, 23 травня та 29 червня 2024 року скаржник дійсно звертався до судів першої й апеляційної інстанцій із заявами через його електронний кабінет. Однак це не підтверджує те, що скаржник мав можливість вчасно оскаржити постанову апеляційного суду;
-                  скаржник перебуває у зоні бойових дій, тому передоручив ведення його справ іншим фахівцям у галузі права. 27 лютого 2024 року заяву в інтересах ОСОБА_5 до суду надіслав саме такий фахівець. Доступ до матеріалів справи № 520/175/14-ц має лише скаржник. Щодо заяви від 26 березня 2024 року у справі № 757/744/21-ц, то скаржник випадково дізнався про заочне рішення у тій справі, після чого одразу подав заяву про перегляд заочного рішення;
-                  строк на касаційне оскарження почався 29 грудня 2023 року і мав закінчитися 29 січня 2024 року. Однак 21 січня 2024 року скаржник отримав вибухову акустичну травму без порушення цілісності барабанних перепонок, у зв`язку з чим перебував на лікуванні та проходив реабілітацію;
-                  захист Батьківщини та участь у бойових діях є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження;
-                  згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду підставою для поновлення строку на касаційне оскарження можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану й унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. 
6.           Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути скаржнику.
6.1.       Вимоги ухвал Верховного Суду скаржник належно не виконав. В ухвалах від 24 червня та 3 вересня 2024 рокуВерховний Суд звернув увагу скаржника на те, що він мав надати належне обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення. Однак у заявах про усунення недоліків касаційної скарги скаржник так і не обґрунтував, чому не зміг аж до 2 червня 2024 року подати касаційну скаргу та чому до 20 травня 2024 року не міг ознайомитися з текстом оскарженої постанови, хоча мав можливість користуватися електронним кабінетом. Скаржник не заперечує, що цією можливістю скористався до 20 травня 2024 року, подаючи до судів через електронний кабінет заяви в інших справах. 
6.2.       Періоди лікування та реабілітації після поранення 21 січня 2024 року так і не підтвердив. Подав довідку військової частини та первинну медичну картку, які засвідчують обставини того поранення та надану тоді медичну допомогу, а не зазначені періоди. Факт поранення 30 травня 2024 року не може доводити неможливість ознайомлення з оскарженою постановою до 20 травня 2024 року.
6.3.       Отже, незважаючи на перебування скаржника у зоні бойових дій, отримання поранення, проходження лікування та реабілітації (якими він мотивував поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду у справі № 520/175/14-ц і які за належного підтвердження могли би бути поважними причинами того, що певні дії скаржник міг у цій справі вчиняти із затримкою), він до 20 травня 2024 року, коли нібито ознайомився з оскарженою постановою, вчиняв процесуальні дії в інших справах із використанням електронного кабінету (зокрема у справі № 757/744/21-ц). Крім того, у заяві від 10 вересня 2024 року скаржник визнав, що за потреби користувався послугами «інших залучених фахівців в області права». Проте немає пояснення, чому саме у справі № 520/175/14-ц він не міг надати таким фахівцям відповідні повноваження.
6.4.       Також скаржник не спростував, що є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Інвестмент Корпорейшен», яке є учасником справи, а тому мав бути поінформованим про стан справ його товариства.
7.           За змістом частини другої статті 393 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
7.1.       Скаржник не усунув недоліки поданої касаційної скарги. Не надав обґрунтованих пояснень із приводу всіх зауважень, які Верховний Суд висловив в ухвалах, не надав доказів періодів його лікування та реабілітації, хоча дотепер мав достатньо часу. Про продовження строку на усунення цих недоліків не просив. Тому касаційну скаргу слід визнати неподаною і повернути скаржнику. Таке повернення не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 393 ЦПК України,
у х в а л и в :
повернути  ОСОБА_1  касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен», до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 	 	Д. А. Гудима