ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6634/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 березня 2025 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська птахофабрика" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И Л А
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.01.2022 №1294/1810 та №1301/1810.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року позов задоволено.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем було занижено податкові зобов`язання з ПДВ і завищено значення податкового кредиту, в результаті реєстрації помилково складених податкових накладних.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що за результатами здійснення господарських операцій з контрагентами ним було складено відповідні податкові накладні, що були зареєстровані в ЄРПН, а задвоєння відповідних податкових накладних відбулось помилково і їх реєстрація в ЄРПН була зупинена, що унеможливило подання по ним розрахунків коригування.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.11.2021 ГУ ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» за звітний період вересень 2021 року, за результатами якої складено акт № 19577/10-36-18-10-21/30698067 від 15.11.2021 (а.с.8-11 т.1), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.187.1 ст. 187, п.200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 ПК України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 18670,00 грн. та занижено податкові зобов`язання по податковій декларації з ПДВ за вересень 2021 року, що призвело до заниження суми ПДВ, що сплачується до державного бюджету (р.18) у сумі 141426,00 грн. та вимоги «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».
Позивачем подано заперечення на вказаний акт перевірки, за результатами розгляду якого листом ГУ ДПС у Київській області від 14.12.2021 №20617/12/10-36-18-04 позивача повідомлено, що висновки акту перевірки залишено без змін (а.с.12-16 т.1).
На підставі вказаного акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 14.01.2022:
- № 1301/1810, яким ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 18670,00 грн (а.с.17 т.1);
- №1294/1810, яким ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 155 568,60 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 141 426,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 14 142,60 грн (а.с.18 т.1).
За наслідками оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 30.06.2022 №6343/6/99-00-06-01-02-06 податкові повідомлення-рішення від 14.01.2022 № 1301/1810 та №1294/1810 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.164-171 т.1).
Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскільки податкові накладні від 30.09.2021 № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 складені помилково, відповідно позивач не має підстав відображати ці операції у податковій декларації з ПДВ з податку на додану вартість за вересень 2021 року, а висновки контролюючого органу про порушення ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» податкового законодавства є необґрунтованими.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.2 ст.200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
В силу п.201.14, п.201.15 ст. 201 ПК України платники податку зобов`язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об`єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.
Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Положеннями п.187.1 ст.187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (орендодавець) та його контрагентами (орендари) ТОВ «Торговий Дім Молоко», ТОВ «Березанська птахофабрика», ТОВ «Торговий Дім «Березанська птахофабрика», Київська міська філія ПАТ «Укртелеком» укладено типові договори оренди, за умовами яких позивач передав останнім нежитлові приміщення в с.Садове Баришівського району Київської області, в результаті яких були складені акти прийому-передачі приміщень, акти здачі-прийняття робіт (а.с.27-49, 56-67, 86-90 т.1).
Також, позивач (орендодавець) уклав договори оренди транспортних засобів з орендарями ТОВ «Словяни», ТОВ «Торговий Дім «Птахофабрика Київська», ПрАТ Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал», ТОВ «Європа Транс Агро», за наслідокм виконання яких складено акти приймання-передачі транспортних засобів та акти здачі-прийняття робіт (а.с.50-55, 68-85 т.1).
Крім того, позивачем (виконавець) укладено договір з КП Баришівської селищної ради «Господар» (замовник) на приймання стічних вод та очищення стоків, внаслідок виконання якого сторони склали та підписали акт здачі-прийняття робіт (а.с.91-92 т.1)
За результатами вказаних господарських операцій позивачем сформовано та направлено на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні на загальну суму 960571,50 грн., в тому числі ПДВ 160095,50 грн., а саме: № 19 від 30.09.2021 на суму 3000,00 грн., у т.ч. ПДВ 500,00 грн.; № 20 від 30.09.2021 на суму 3000,00 грн., в т.ч. ПДВ 500,00 грн.; № 18 від 30.09.2021 на суму 8136,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 356,00 грн., № 21 від 30.09.2021 на суму 11 520,00 грн., в т.ч. ПДВ 1920,00 грн.; № 22 від 30.09.2021 на суму 2214,30 грн., в т.ч. ПДВ 369,05 грн.; № 23 від 30.09.2021 на суму 3498,00 грн., в т.ч. ПДВ 583,00 грн.; № 24 від 30.09.2021 на суму 1002,00 грн., в т.ч. ПДВ 167,00 грн.; № 13 від 30.09.2021 на суму 7322,47грн., в т.ч. ПДВ 1 220,41 грн.; № 14 від 30.09.2021 на суму 15 752,30 грн., в т.ч. ПДВ 2625,38 грн.; № 17 від 30.09.2021 на суму 11 736,00 грн., в т.ч. ПДВ 1956,00 грн.; № 15 від 30.09.2021 на суму 35 895,71 грн., в т.ч. ПДВ 5982,62 грн.; № 16 від 30.09.2021 на суму 857 494,72 грн., в т.ч. ПДВ 142 915,79 грн (а.с.93-117 т.1).
Відповідні господарські операції відображені в бухгалтерському обліку позивача та в податковій звітності із визначенням податкових зобов`язань в сумі 160 095,00 грн (а.с.19-22 т.1).
Реальність наведених господарських операцій відповідачем не заперечується.
Разом з тим, позивачем було складено аналогічні податкові накладні на загальну суму 960 571,50 грн в т.ч. ПДВ 160 095,25 грн, які також було направлено на реєстрацію в ЄРПН, а саме:№8 від 30.09.2021 на суму 1002,00 грн., в т.ч. ПДВ 167,00 грн., №9 від 30.09.2021 на суму 2214,05 грн., в т.ч. ПДВ 369,05 грн., №2 від 30.09.2021 на суму 3000,00 грн., в т.ч. ПДВ 500,00 грн., №1 від 30.09.2021 на суму 3000,00 грн., в т.ч. ПДВ 500,00 грн., №6 від 30.09.2021 на суму 3498,00 грн., в т.ч. ПДВ 583,00 грн., №5 від 30.09.2021 на суму 7322,74 грн., в т.ч. ПДВ 1 220,41 грн., №7 від 30.09.2021 на суму 8136,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 356,00 грн., №11 від 30.09.2021 на суму 11 520,00 грн., в т.ч. ПДВ 1920,00 грн., №10 від 30.09.2021 на суму 11 736,00 грн., в т.ч. ПДВ 1956,00 грн., №4 від 30.09.2021 на суму 15 752,30 грн., в т.ч. ПДВ 2 625,38 грн., №3 від 30.09.2021 на суму 35 895,71 грн., в т.ч. ПДВ 5 982,62 грн., №12 від 30.09.2021 на суму 857 494,72 грн., в т.ч. ПДВ 142 915,79 грн (а.с.118-141 т.1).
Однак, реєстрація вказаних накладних була зупинена, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.142-153 т.1).
Як вбачається з пояснень позивача, вказані податкові накладні від 30.09.2021 №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, реєстрація яких в ЄРПН була зупинена, виписані помилково по тим самим господарським операціям, що і податкові накладні від 30.09.2021№№13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, реєстрація яких в ЄРПН була проведена, що призвело до фактичного задвоєння податкових накладних, оскільки відповідні господарські операції вдруге не здійснювалися і первинні документи повторно не складалися.
Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно з п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Згідно з п.192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.
Із аналізу викладених норм вбачається, що у випадку якщо платником податку на операцію з постачання товарів/послуг, яка фактично не відбулась, помилково складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, то платник податку з метою виправлення допущеної помилки має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України скласти розрахунок коригування до такої помилково складеної податкової накладної.
Відповідно до п.п. 21, 22 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 (далі - Порядок № 1307), у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно здодатком 2до податкової накладної.
Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затверджено наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289.
До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній, натомість, помилково направлені на реєстрацію податкові накладні, які складені за відсутності здійсненої господарської операції, не створюють податкового обов`язку, внаслідок чого не можуть бути відображені в податковій декларації та не мають наслідок збільшення податкових зобов`язань з ПДВ.
Щодо твердження апелянта, що в даному випадку позивач не подав розрахунки коригування на помилково складені податкові накладні від 30.09.2021 №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, то судом встановлено, що реєстрація вказаних накладних в ЄРПН була зупинена, рішення про їх реєстрацію, або відмову в їх реєстрації контролюючим органом не приймалось, що унеможливлює подачу платником податків відповідних розрахунків коригування, внаслідок відсутності відповідного механізму реалізації коригування податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
В п.30 Рішенні Європейського Суду з прав людини від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно з п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain» пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Текст постанови виготовлено 10 березня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                                                   Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма