УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 січня 2025 року
м. Київ
справа № 273/1427/24
провадження № 51-3587впс24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
у режимі відеоконференції:
обвинуваченого                                        ОСОБА_5 ,
його захисника                                          адвоката ОСОБА_6 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 273/1427/24) за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду м.  Києва,
установив:
До Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34  КПК України надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження (справа № 273/1427/24), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
Своє клопотання обвинувачений мотивує тим, що Верховним Судом було розглянуто його аналогічне клопотання про направлення вказаних матеріалів кримінального провадження щодо нього до Голосіївського районного суду м. Києва, однак ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року таке його клопотання залишено без задоволення. Крім того, автор клопотання зазначає, що він та його колишня дружина, як основний і єдиний свідок сторони обвинувачення, постійно проживають у Голосіївському районі м. Києва. Свідки сторони захисту також проживають у м. Києві та Київській області. Звертає увагу, що його захисник працює та проживає у межах міста Києва та Київської області. До того ж указує, що Житомирський апеляційний суд, без наявності до того законних підстав, прийняв рішення про направлення вказаного кримінального провадження до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. Зокрема стверджує, що органи Служби безпеки у Житомирській області сфальсифікували кримінальне провадження щодо нього, яке нібито було вчинено ним у м. Баранівка. Вважає, що направлення вказаного провадження до Голосіївського суду м. Києва забезпечить об`єктивний і своєчасний його розгляд незалежним та неупередженим судом. У зв`язку з наведеним вважає за необхідне повторно звернутися з аналогічним клопотанням про направлення матеріалів указаного провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, для захисту своїх конституційних прав.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили направити кримінальне провадження на розгляд з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду м. Києва.
Іншим учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення його розгляду від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
За приписами ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Як убачається з матеріалів клопотання та відповіді, наданої Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області на запит Верховного Суду, в провадженні цього місцевого суду з 04 липня 2024 року знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Судовий розгляд указаного кримінального провадження на даний час не розпочато. 
З наявних у касаційному суді даних убачається, що питання про направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, у порядку ст. 34 КПК України, вже неодноразово вирішувалося Верховним Судом та було відмовлено у задоволенні аналогічних за змістом та доводами клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 .
Приймаючи такі рішення Верховний Суд виходив з того, що клопотання не містили необхідних підстав, передбачених ст. 34 КПК України, для направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Так, з обвинувального акту вбачається, що останнє за часомкримінальне правопорушення, в якому обвинувачується   ОСОБА_5 , вчинено на території, що відноситься до територіальної юрисдикції Баранівського районного суду Житомирської області.Відтак, на виконання вимог ст. 32 КПК України справу було направлено для розгляду до належного суду.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 01 липня 2024 року задоволено подання голови Баранівського районного суду Житомирської області і кримінальне провадження щодо   ОСОБА_5 направлено для розгляду до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з тих підстав, що відсутня необхідна кількість суддів для розгляду справи.
Доводи ОСОБА_5 щодо місця його проживання у Голосіївському районі м. Києва не є підставою для визнання таких випадків винятковими в силу абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України, оскільки останній фактично перебуває під вартою в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».
Крім того, посилання обвинуваченого, як на підставу для направлення кримінального провадження до Голосіївського районного суду м. Києва - проживання більшості свідків сторони захисту, про допит яких вони мають намір заявити клопотання, є необґрунтованим, оскільки як убачається з повідомлення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, підготовче засідання у справі не закінчено, судовий розгляд по суті не розпочато, а отже, судом не розглядалось клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб для допиту .
Більш того, питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті. 
Також посилання автора клопотання на те, що його захисник працює і мешкає в межах м. Києва та Київської області є безпідставними, оскільки положеннями ст. 34 КПК України не передбачено передання кримінального провадження до іншого суду за місцем роботи або проживання захисника.
Інших підстав, передбачених ст. 34 КПК України, для направлення кримінального провадження до іншого суду у клопотанні не зазначено.
Отже, нових виняткових випадків, які могли б слугувати підставою для передачі кримінального провадження до іншого суду та які Суд мав би взяти до уваги, обвинуваченим не наведено, а тому колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження (справа № 273/1427/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області до Голосіївського районного суду м. Києва.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3