ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/5280/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
при секретарі судового засідання: Карпенко А.С.
Представники сторін:
від позивача – 1: Лях Роман Миколайови, оредер серії ВТ №1045727 від 05.03.2024
від позивачів – 2: Лях Роман Миколайови, оредер серії ВТ №1045730 від 05.03.2024
від відповідача: Булатов В.Б. (в залі суду) - адвокат, довіреність № 27/11/23-ВБ від 27.11.2023р.
від відповідача: Вітович О.Я. (в залі суду) - адвокат, довіреність
від відповідача: Гриценко Д.В. (в залі суду) - довіреність № 27/09/21-Г від 27.09.2021р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 (суддя Манько Г.В.) у справі №904/5280/23
позивач-1 Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни
позивач-2 Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет"
про стягнення 4 387  310, 12 грн. та
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет"
до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни
відповідача-2 Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни
про стягнення 697 250 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Фізична особа-підприємеця Аксентьєва Наталя Юріївна та фізична особа - підприємець Гущина Олена Євгеніївна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом  та просять:  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Фізичної особи- підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни  заборгованість   за   прострочення   виконання зобов`язання за Договором № б/н від 22.12.2021 року оренди нежитлового приміщення у розмірі 2 193 655,06 грн., з яких: 1 917 437,50 грн. - основний борг; 153 538,27 грн. - пеня;   39 170,17 грн. - 3% річних; 83 509,12 грн. - інфляційні втрати.   Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Фізичної особи- підприємця Гущиної Олени Євгенівни заборгованість за прострочення виконання зобов`язання за Договором № б/н від 22.12.2021 року оренди нежитлового приміщення у розмірі 2 193 655,06 грн., з яких: 1 917 437,50 грн. - основний борг; 153 538,27 грн. - пеня; 39 170,17грн. - 3% річних; 83 509,12 грн. - інфляційні втрати.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом та просить стягнути з фізичної особи - підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни 348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди та з Гущиної Олени Євгенівни  348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі №904/5280/23 первісний позов задоволено частково.
                Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни заборгованість 98 050 грн. 79 коп., судовий збір в сумі 1 470 грн. 76 коп.
                Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни заборгованість 98 050 грн. 79 коп., судовий збір в сумі 1 470 грн. 76 коп.
        В решті первісного позову відмовлено. 
        Зустрічний позов задоволено повністю.
               Стягнуто з фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" 348 625 грн. та судовий  збір 5 229 грн. 38 коп.
              Стягнуто з фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" суму в розмірі 348 625 грн. та судовий збір 5 229 грн. 38 коп.
          Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що Фізичною особою - підприємцем Аксентьєвою Наталею Юріївною, фізичною особою - підприємцем Гущиною Оленою Євгеніївною та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" укладено договір нерухомого майна від 22.12.2021 (далі Договір). нерухоме майно (з усіма його приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями, механізмами): нежитлове приміщення загальною площею 1 394,5 кв.м, що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265 (надалі - "Майно"). Розташування та межі Майна, що передається в користування за цим договором, позначено на плані приміщень (Додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною) (п. 1.1 Договору).
З метою пристосування Майна до мети оренди та здійснення Орендарем ремоктних робіт (робіт з реконструкції) Орендодавці встановлюють для Орендаря пільговий період зі сплати орендної плати протягом перших 8 (восьми) місяців оренди з моменту передачі Майна Орендарю за актом прийому-передачі. Розмір орендної плати в місяць (з урахуванням індексації) за пільговий період складає суму 43 578,13 гри. на місяць, без ПДВ. Сторони домовились, що у випадку дострокового завершення ремонтних робіт (робіт з реконструкції) та здійснення Орендарем першої розрахункової операції в орендованому Майні, пільговий період зі сплати орендної плати завершується, а орендна плата нараховується та сплачується на загальних підставах, визначених цим Договором. Датою переходу на загальні підстави "нарахування та сплати орендної плати є календарний день першої розрахункової операції в орендному Майні (п. 3.7 Договору).
Орендар звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого Майно не могло бути використано ним за цільовим призначенням через обставини, які перешкоджають такому використанню Майна Орендарем та/або створюють загрозу життю та/або здоров`ю працівників Орендаря та/або загрозу майну Орендаря. Такими обставинами, зокрема, є перешкоджання Орендарю з боку державних, правоохоронних, судових, контролюючих органів, громадських об`єднань або громадян виконувати роботи чи здійснювати діяльність в орендованому Майні шляхом заборони, невидачі чи скасування необхідних дозвільних документів чи іншим шляхом, якщо таке, перешкоджання пов`язано зі здійсненням Орендарем будівельних робіт в орендованому Майні, погоджених з Орендодавцями; війна, антитерористичні операції, військові та/або бойові дії будь - якого характеру, громадянські заворушення, масове безладдя, діяльність бандформувань, терористичних груп (організацій), бойовиків тощо. Про початок дії таких обставин Орендар повідомляє Орендодавців у письмовій формі шляхом направлення письмового повідомлення на адреси Орендодавців, зазначені у цьому договорі. Зазначене у цьому пункті звільнення Орендаря від орендної плати застосовується на весь час дії таких обставин та припиняється після початку (відновлення) здійснення Орендарем торговельної діяльності в орендованому Майні, про шо Орендар повідомляє Орендодавців у письмовій формі шляхом направлення цього повідомлення на адреси Орендодавців, зазначені у цьому договорі. Даний пункт цього договору застосовується лише у випадках, якщо Орендар доведе, що зазначені вище обставини сталися не з його вини, тобто не через його винні дії чи бездіяльність. У випадку, якщо Майно не могло бути використане Орендарем за цільовим призначенням з вини Орендодавця чи третіх осіб, за умови дотримання Орендарем умов цього договору, на період дії даних обставин Орендар звільняється від сплати Орендної плати (п. 3.10 Договору).
Фізичною особою - підприємцем Аксентьєвою Наталею Юріївною, фізичною особою - підприємцем Гущиною Оленою Євгеніївною та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" підписано акт від 28.12.2021р. приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна від 22.12.2021р. 
За текстом Акту,  відповідно до умов Договору оренди нерухомого майна, посвідченого "22" грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 4387, Орендодавці передали, а Орендар прийняв в тимчасове оплатне володіння і користування наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 кв.м., що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265 (надалі за текстом - "Майно", у відповідних відмінках) (п. 1 Акта).  Майно обладнане системами: електропостачання, газопостачання, централізованого одопостачання та водовідведення, зв`язку (п. 2 Акта). Цей акт прийому-передачі є невід`ємною частиною Договору оренди (п. 3 Акта). Цей акт прийому-передачі складено у двох однакових примірниках по одному для кожної із сторін договору та підписано повноважними представниками Сторін (т.4 Акта).
Південно-західним апеляційним господарським судом прийнято постанову від 12.07.2023р. у справі №916/3144/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АТБ-маркет”  до відповідача - 1 Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни, відповідача - 2 Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни про розірвання договору та стягнення 697250 грн.
Постановою встановлено, що у листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю “АТБ-маркет”, м.Дніпро звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни, м. Одеса та Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни, м. Одеса у якій просила суд розірвати договір оренди нерухомого майна від 22.12.2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “АТБ-маркет”, Фізичною особою - підприємцем Аксентьєвою Н.Ю. та Фізичною особою підприємцем Гущиною О.Є.; стягнути з Фізичної особи - підприємця Аксентьєвої Н.Ю. грошові кошти у розмірі 348 625 грн.; стягнути з Фізичної особи-підприємця Гущиної О.Є. грошові кошти у розмірі 348 625 грн.; судові витрати у справі покласти на відповідачів.   Позовні вимоги обгрунтовано неможливістю позивачем користуватися приміщенням, яке ним орендується, внаслідок його руйнації 16.05.2022 року та 26.08.2022 року шляхом попадання касетних снарядів, відтак, за твердженням позивача, спірне майно не використовується. Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 року у справі №916/3144/22 (судця Рога Н.В.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни та Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни про розірвання договору оренди нерухомого майна, укладеного 22.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", Фізичною особою-підприємцем Аксентьєвою Наталією Юріївною та Фізичною особою-підприємцем Гущиною Оленою Євгенівною, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 4387, та стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн. відмовлено повністю.
Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІ КОР-БУД" та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" підписано  Акт від 07.01.2023р. приймання-передачі до Договору оренди нерухомого майна посвідченого Коваленко Л.О., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, 22 грудня 2021 року за реєстровим №4387.
За текстом Акту орендар повернув орендодавцеві нерухоме майно (нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 кв.м., що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265). Орендар припинив своє право користування  майном.
           27.10.2023р. складено висновок експерта за результатами Судової будівельно-технічної експертизи №1415-10. Згідно вказаного висновку нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 м2, за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, просп. Центральний, буд. 265, є аварійним. Необхідно негайно виключити перебування людей в зоні можливості обвалення та /або вжити заходів, які унеможливлюють таке обвалення до проведення ремонту, підсилення або зміни конструкції. Експлуатація нежитлових приміщень загальною площею 1394,5 м2 має бути зупинена до відновлення їх експлуатаційної придатності, будь-якого використання вказаних нежитлових приміщень за своїм цільовим призначенням як торгових приміщень є неможливим. Технічна причина пошкоджень та руйнувань нежитлового приміщення загальною площею 1394,5 м2, за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв просп. Центральний, буд. 265, є руйнування будівельних конструкцій від пожежі за наслідками уламкової дії від розльоту твердих елементів; сліди ударної хвилі; сліди від високих температур (термічні) оплавлення, обвуглення, деформації будівельних конструкцій та інших матеріальних об`єктів. Існує прямий причино-налідковий зв`язок між наявними пошкодженнями та руйнуваннями нежитлового приміщення загальною площею 1394,5 м2 , за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв просп. Центральний, буд. 265, які зумовили його аварійний стан і артилерійським обстрілом 16.05.2022р. внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Зустрічним позивачем долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження:22022150000000496, дата реєстрації провадження - 16.05.2022р. За текстом витягу у розділі "Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення": 16.05.2022р. приблизно о 05:00 год. невстановлені військовослужбовці збройних сил РФ, із невстановленої зброї здійснили обстріл цивільної інфраструктури Інгульського р-ну м. Миколаєва Миколаєвської області, внаслідок якого, за адресами: пр. Центральний, 265 (знищено автомобіль заявника марки ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_1 ); пр. Центральний, 265 (відбулась пожежа в орендованому приміщенні ТОВ "АТБ-Маркет".
Згідно акту про пожежу від 16.05.2022р. за адресою м. Миколаїв, вул. Центральна, 265 пожежу ліквідовано о 07 год. 02 хв. 16.05.2022р. Причина пожежі - потрапляння боєприпасів в результаті бойових дій.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" звернулось до ФОП Аксентьєвої Н.Ю. та ФОП Гущиної О.Є. з листом від 07.09.2022р. №М-2022-3241,  яким повідомлено про розірвання договору оренди з 07.01.2023р. Зустрічний позивач просив повернути спірну грошову суму на поточний рахунок ТОВ "АТБ-маркет" в строк до 07.10.2022р.
Під час розгляду справи встановлено, що зустрічним позивачем було порушено умови п. 3.7 Договору оренди нерухомого майна, не сплачено орендну плату під час пільгового періоду до  16.05.2022р. (пошкодження нерухомого майна під час обстрілу) - настання обставин, визначених умовами п. 3.10 Договору оренди нерухомого майна, а саме  звільнення  від сплати  орендної плати за весь час, протягом якого нерухоме майно  не могло бути використаним. 
Господарський суд вважає, що у період часу з 16.02.2022р. та по теперішній час для зустрічного позивача тривають обставини, визначені приписами  ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, що є підставою для відмови у задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення  пені, інфляційних втрат, 3% річних.     

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду, Фізична особа - підприємець Гущина Олена Євгеніївна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким первісні позовні вимоги про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю “АТБ-маркет” на користь Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни заборгованість за прострочення виконання зобов`язання за Договором № б/н від 22.12.2021 року оренди нежитлового приміщення у розмірі 2 193 655, 06 грн., з яких: 1 917 437, 50 грн. - основний борг; 153 538, 27 грн. - пеня;  39 170, 17 грн. - 3% річних; 83 509, 12 грн. – інфляційні втрати. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Фізичної особи- підприємця Гущиної Олени Євгенівни заборгованість за прострочення виконання зобов`язання за Договором № б/н від 22.12.2021 оренди нежитлового приміщення у розмірі 2 193 655, 06 грн., з яких: 1 917 437, 50 грн. - основний борг; 153 538, 27 грн. - пеня; 39 170, 17 грн. - 3% річних; 83 509, 12 грн. - інфляційні втрати – задовольнити повністю.
              Закрити провадження в частині зустрічних позовних вимог про стягнення з фізичної особи - підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни 348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди та з Гущиної Олени Євгенівни 348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
Апелянт зазначає, що як вбачається зі змісту рішення суду першої інстанції, судом не було надано належну та повноцінну оцінку доказам по справі, а фактично процитовано рішення судів трьох інстанцій по справі 916/3144/22 та проаналізовано сумнівний експертний висновок про те, що орендоване первісним Відповідачем приміщення є начебто аварійним внаслідок пожежі.
Вважає такі дії суду першої інстанції необ`єктивними та умисним перешкоджанням стороні Позивача в наданні доказів, які мають важливе значення для об`єктивного розгляду справи та як наслідок - однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції по даній справі. При цьому Позивачами були вжиті всі можливі заходи для своєчасного проведення повноцінного експертного дослідження, про що було неодноразово заявлено у поданих представником Позивачів клопотаннях, однак було проігноровано судом, що є неприпустимим та порушенням права Позивачів на подачу доказів для захисту своїх прав.
Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались.
Обставини, які стосуються питання розірвання договору оренди від 22.12.2021 року а також щодо вирішення питання про повернення авансового внеску є встановленими у рішеннях суду першої та апеляційної інстанції, які набрали законної сили, а тому не підлягають доказуванню в силу положень частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Звертає увагу суду на той факт, що Відповідач по справі при поданні позову в рамках справи 916/3144/22 як на підтвердження підстав для розірвання договору оренди посилався на сертифікат Дніпропетровської торгово-промислової палати, якою було встановлено нібито наявність форс-мажорних обставин у правовідносинах між сторонами та неможливість використання об`єкту оренди протягом певного короткого строку.
Вважає такі дії Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» такими, що суперечать самі собі, спрямованими на маніпуляцію фактами та введенням суду в оману, а тому є неприпустимими.
Звертає увагу суду на той факт, що ані повідомлення про внесення відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно, ані вказаний лист нотаріуса про неможливість нею розірвати договір оренди заднім числом позивачі не отримували. Більше того, очевидною є причина, через яку ТОВ «АТБ-маркет» так терміново звернулось до нотаріуса із заявою з метою внесення відомостей про розірвання договору оренди до реєстру речових прав саме 18 липня 2023 року, а не раніше, як то мало б відбутись - в січні 2023 року.
Судом першої інстанції не було надано належну оцінку запереченням Позивачів стосовно сертифікатів Дніпропетровської Торгово- промислової палати, що також є неприпустимим та протиправним.
Судом першої інстанції було неправомірно прийнято до провадження зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до первісних Позивачів про стягнення на користь первісного Відповідача коштів за договором оренди. При цьому таке стягнення вже було предметом розгляду іншої справи, а саме - 916/3144/22.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ- маркет» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн вже були предметом розгляду у суді по справі 916/3144/22 та за вказаними позовними вимогами наявне судове рішення, яке набрало законної сили.
Вважає, що провадження по справі 904/5280/23 в частині розгляду зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн - орендної плати за останній та передостанній місяці оренди підлягає закриттю.
В рішенні суду не було надано жодних мотивів стосовно прийняття чи відхилення аргументів первісних Позивачів, також не було прийнято жодних інших ухвал про закриття провадження у справі і частині розгляду зустрічних позовних вимог чи ухвали про відмову в задоволенні клопотання представника Позивачів.
Вважає, що суд першої інстанції діяв упереджено стосовно первісних Позивачів у справі, що проявляється у незадоволенні клопотань представника первісних Позивачів про розгляд справи в режимі відеоконференції власними засобами поза межами приміщення суду у зв`язку із значною територіальною віддаленістю адвоката Ляха Романа Миколайовича.
          При цьому, представник ТОВ «АТБ-маркет» при розгляді справи 916/3144/22 завжди брав участь у судових засіданнях всіх інстанції виключно за допомогою засобів відеозв`язку у зв`язку із його територіальною віддаленістю від міста Одеса.
Позивачі вважають такі дії Господарського суду Дніпропетровської області дискримінативними та такими, що обмежують доступ до правосуддя сторони Позивачів, що є неприпустимим в умовах правового режиму воєнного стану, постійних ракетних обстрілів.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти задоволення апеляційної скарги ФОП Гущиної О.Є. в повному обсязі, оскільки вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Просить апеляційну скаргу ФОП Гущиної О.Є. залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року у справі № 904/5280/23 - залишити без змін. 

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., судді Кощеєв І.М. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.03.2024 року було залишено апеляційну скаргу без руху. 
                22.03.2024 року до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду від представника Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою суду від 28.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі №904/5280/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 11.06.2024 об 12:30 год.
08.04.2024 від Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. В якому просить долучити до матеріалів справи №904/5280/23 копію висновку експертного дослідження №ЕД-19/115-24/1637-БТ від 02.04.2024 року та врахувати його при розгляді справи.
11.06.2024 від ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" на адресу суду надійшла заява про визнання висновку експертного дослідження недопустимим доказом. Заявник просить визнати висновок експертного дослідження №ЕД-19/115-24/1637-БТ від 02.04.2024 недопустимим доказов та не приймати його до уваги під час розгляду справи.
Ухвалою суду від 11.06.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.10.2024 на 11:00 год.
01.10.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Фізичною особою - підприємцем Аксентьєвою Наталею Юріївною, фізичною особою - підприємцем Гущиною Оленою Євгеніївною та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" укладено договір нерухомого майна від 22.12.2021 (далі Договір).
За цим договором Орендодавці передають, а Орендар приймає у тимчасове оплатне володіння та користування наступне нерухоме майно (з усіма його приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями, механізмами): нежитлове приміщення загальною площею 1 394,5 кв.м, що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265 (надалі - "Майно"). Розташування та межі Майна, що передається в користування за цим договором, позначено на плані приміщень (Додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною) (п. 1.1 Договору).
Майно передається в оренду з мстою ведення торговельної діяльності продовольчими і непродовольчими товарами та для здавання в суборенду на умовах цього договору, при цьому частина Майна може використовуватись під офіс (для розміщення адміністрації магазина або адміністрації іншого об`єкту Орендаря), а також для розміщення банкоматів платіжних терміналів, ломбардів, та/або для надання побутових послуг населенню (п. 1.6 Договору).
Передача Майна здійснюється уповноваженими представниками Сторін та оформлюється актом приймання -передачі (п. 2.2 Договору).
Майно вважається переданим в оренду з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін акта приймання-передачі (п. 2.3 Договору).
За отримане в оренду Майно Орендар щомісячно сплачує Орендодавцям орендну плату (плата за компенсацію витрат за користування земельною ділянкою включена до розміру орендної плати), в наступних розмірах: розмір орендної плати в місяць (з урахуванням індексації) за період, починаючи з першого календарного дня після закінчення пільгового періоду, передбаченого пунктом 3.7 цього договору та до 31.12.2023 року включно, складає суму 348 625 (триста сорок вісім тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., без ПДВ (п. 3.1., 3.1.1 Договору).
За отримане в оренду Майно Орендар щомісячно сплачує Орендодавцям орендну плату (плата за компенсацію витрат за користування земельною ділянкою включена до розміру орендної плати), в наступних розмірах: починаючи з 01.01.2024 року розмір орендної плати на кожен наступний рік підлягає індексації на індекс інфляції за попередній рік (п. 3.1, 3.1.2 Договору).
Орендна плата за весь пільговий період оренди, передбачений п. 3.7 цього Договору (з урахуванням  особливостей, передбачених п. 3.8. цього Договору), тобто за 8 (вісім) місяців з моменту передачі Майна за Актом прийому-передачі у загальному розмірі 348 625 грн (триста сорок вісім тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 копійок), без ПДВ, сплачується не пізніше 10 (десятого) числа восьмого місяця оренди. В разі призупинення обчислення пільгового періоду в порядку, передбаченому п. 3.8 цього Договору, орендна . плата за весь пільговий період у загальному розмірі 348 625 грн (триста сорок вісім тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 копійок), без ПДВ, сплачується не пізніше 10 (десятого) числа останнього місяця пільгового періоду. Орендна плата за передостанній та останній місяць оренди у розмірі 697 250 грн (шістсот дев`яносто сім тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок), без ПДВ) сплачується авансом індексації не підлягає          (п. 3.5 Договору).
З метою пристосування Майна до мети оренди та здійснення Орендарем ремоктних робіт (робіт з реконструкції) Орендодавці встановлюють для Орендаря пільговий період зі сплати орендної плати протягом перших 8 (восьми) місяців оренди з моменту передачі Майна Орендарю за актом прийому-передачі. Розмір орендної плати в місяць (з урахуванням індексації) за пільговий період складає суму 43 578,13 гри. на місяць, без ПДВ. Сторони домовились, що у випадку дострокового завершення ремонтних робіт (робіт з реконструкції) та здійснення Орендарем першої розрахункової операції в орендованому Майні, пільговий період зі сплати орендної плати завершується, а орендна плата нараховується та сплачується на загальних підставах, визначених цим Договором. Датою переходу на загальні підстави "нарахування та сплати орендної плати є календарний день першої розрахункової операції в орендному Майні (п. 3.7 Договору).
Орендар зобов`язаний повернути Майно (у тому числі ключі від нього) Орендодавцям за актом приймання - передачі протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту припинення цього договору, а у випадку, передбаченому п. 9.4 цього договору, - у повідомлений Орендарем день розірвання цього договору (п. 7.1 Договору).
У випадку несвоєчасного внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцям пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 8.2 Договору).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення. Строк цього договору складає 15 (п`ятнадцять) років, що. обчислюється з моменту передачі Майна Орендарю за актом приймання - передачі (п. 9.1 Договору).
Фізичною особою - підприємцем Аксентьєвою Наталею Юріївною, фізичною особою - підприємцем Гущиною Оленою Євгеніївною та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" підписано акт від 28.12.2021р. приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна від 22.12.2021р. 
За текстом Акту,  відповідно до умов Договору оренди нерухомого майна, посвідченого "22" грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 4387, Орендодавці передали, а Орендар прийняв в тимчасове оплатне володіння і користування наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 кв.м., що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265 (надалі за текстом - "Майно", у відповідних відмінках) (п. 1 Акта).  Майно   обладнане системами: електропостачання, газопостачання,   централізованого   водопостачання  та водовідведення, зв`язку (п. 2 Акта). Цей акт прийому-передачі є невід`ємною частиною Договору оренди (п. 3 Акта). Цей акт прийому-передачі складено у двох однакових примірниках по одному для кожної із сторін договору та підписано повноважними представниками Сторін (т.4 Акта).
Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІ КОР-БУД" та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" підписано  Акт від 07.01.2023р. приймання-передачі до Договору оренди нерухомого майна посвідченого Коваленко Л.О., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, 22 грудня 2021 року за реєстровим №4387.
За текстом Акту орендар повернув орендодавцеві нерухоме майно (нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 кв.м., що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265). Орендар припинив своє право користування  майном. 
Південно-західним апеляційним господарським судом прийнято постанову від 12.07.2023р. у справі №916/3144/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АТБ-маркет”  до відповідача - 1 Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни,  відповідача - 2 Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни про розірвання договору та стягнення 697 250 грн.
Постановою встановлено, що у листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю “АТБ-маркет”, м.Дніпро звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни, м. Одеса та Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни, м. Одеса у якій просила суд розірвати договір оренди нерухомого майна від 22.12.2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “АТБ-маркет”, Фізичною особою - підприємцем Аксентьєвою Н.Ю. та Фізичною особою підприємцем Гущиною О.Є.; стягнути з Фізичної особи - підприємця Аксентьєвої Н.Ю. грошові кошти у розмірі 348 625 грн.; стягнути з Фізичної особи-підприємця Гущиної О.Є. грошові кошти у розмірі 348 625 грн.; судові витрати у справі покласти на відповідачів. Позовні вимоги обгрунтовано неможливістю позивачем користуватися приміщенням, яке ним орендується, внаслідок його руйнації 16.05.2022 року та 26.08.2022 року шляхом попадання касетних снарядів, відтак, за твердженням позивача, спірне майно не використовується. Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 року у справі №916/3144/22 (судця Рога Н.В.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни та Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни про розірвання договору оренди нерухомого майна, укладеного 22.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", Фізичною особою-підприємцем Аксентьєвою Наталією Юріївною та Фізичною особою-підприємцем Гущиною Оленою Євгенівною, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 4387, та стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн. відмовлено повністю.
27.10.2023р. складено висновок експерта за результатами Судової будівельно-технічної експертизи №1415-10.  Згідно вказаного висновку нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 м2, за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Центральний, буд. 265, є аварійним. Необхідно негайно виключити перебування людей в зоні можливості обвалення та /або вжити заходів, які унеможливлюють таке обвалення до проведення ремонту, підсилення або зміни конструкції. Експлуатація нежитлових приміщень загальною площею 1394,5 м2 має бути зупинена до відновлення їх експлуатаційної придатності, будь-якого використання вказаних нежитлових приміщень за своїм цільовим призначенням як торгових приміщень є неможливим. Технічна причина пошкоджень та руйнувань нежитлового приміщення загальною площею 1394,5 м2 , за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв просп. Центральний, буд. 265, є руйнування будівельних конструкцій від пожежі за наслідками уламкової дії від розльоту твердих елементів; сліди ударної хвилі; сліди від високих температур (термічні) оплавлення, обвуглення, деформації будівельних конструкцій та інших матеріальних об`єктів. Існує прямий причино-налідковий зв`язок між наявними пошкодженнями та руйнуваннями нежитлового приміщення загальною площею 1394,5 м2 , за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв просп. Центральний, буд. 265, які зумовили його аварійний стан і артилерійським обстрілом 16.05.2022р. внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Зустрічним позивачем долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження:22022150000000496, дата реєстрації провадження - 16.05.2022р.    За текстом витягу у розділі "Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення":  16.05.2022р. приблизно о 05:00 год. невстановлені військовослужбовці збройних сил РФ, із невстановленої зброї здійснили обстріл цивільної інфраструктури Інгульського р-ну м. Миколаєва Миколаєвської області, внаслідок якого, за адресами: пр.  Центральний, 265 (знищено автомобіль заявника марки ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_1 ); пр. Центральний, 265 (відбулась пожежа в орендованому приміщенні ТОВ "АТБ-Маркет".
Згідно акту про пожежу від 16.05.2022р. за адресою м. Миколаїв, вул. Центральна, 265 пожежу ліквідовано о 07 год. 02 хв. 16.05.2022р. Причина пожежі -  потрапляння боєприпасів в результаті бойових дій.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" звернулось до ФОП Аксентьєвої Н.Ю. та ФОП Гущиної О.Є. з листом від 07.09.2022р. №М-2022-3241, яким повідомлено про розірвання договору оренди з 07.01.2023р. Зустрічний позивач просив повернути спірну грошову суму на поточний рахунок ТОВ "АТБ-маркет" в строк до 07.10.2022р.
Згідно поштового відстеження відправлення 4900102335630 рекомендоване повідомлення про вручення 6505810984062 відправлення вручено особисто 12.09.2022р.  Згідно поштового відстеження відправлення 4900102335614 рекомендоване повідомлення про вручення 6506204557791 відправлення вручено особисто 13.09.2022р.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що 22.12.2021р. між фізичними особами - підприємцями Аксентьєвою Наталею Юріївною, Гущиною Оленою Євгеніївною та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" укладено договір оренди нерухомого майна від 22.12.2021 (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого Орендодавці передають, а Орендар приймає у тимчасове оплатне володіння та користування нерухоме майно (з усіма його приналежностями, у тому числі інженерними мережами та комунікаціями, механізмами): нежитлове приміщення загальною площею 1 394,5 кв.м, що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265 (надалі - "Майно"), а  28.12.2021р., відповідно, між сторонами договору було підписано акт приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна від 22.12.2021р..
Відповідно до пунктів 4-6 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив повинен, в тому числі  містити:
4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;
5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач за первісним позовом у своєму відзиві зазначав, в тому числі, про наступне: 
« … 3. Розірвання договору оренди
3.5.          Відповідно до ст.651 ЦК України:
«Договір може бути розірваний трьома незалежними способами:
1)          за згодою сторін;
2)          у судовому порядку;
3)          шляхом односторонньої відмови, якщо таке право встановлено договором.». Вказані способи розірвання договору є незалежними та не є взаємовиключними.
Верховний суд неодноразово зазначав (Постанова Верховного суду від 15.06.2023р. у справі №910/17401/21): «За змістом положень частини третьої статті 202 ЦК України одностороння відмова від договору за загальним правилом кваліфікується як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спрямованим на виникнення юридичних наслідків цивільно-правового характеру».
Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 202 ЦК України: «правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами».
Згідно ч. 1. ст. 204 ЦК: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена і економ або якщо він не визнаний судом недійсним».
Враховуючи вищенаведені норми та відповідну судову практику Верховного Суду України та скориставшись своїм правом на розірвання договору у порядку, передбаченому п.9.4. договору, 07.09.2022р. ТОВ «АТБ-Маркет» відправило на адреси Орендодавців: ФОП Аксентьєвій Н.Ю. та ФОП Гущеній О.Є. лист за вих.№М-2022-3241 про розірвання договору_з 07.01.2023 р. саме на підставі п.9.4. договору, який було отримано Орендодавцями 12.09.2022р. та 13.09.2022р., відповідно. В листі було повідомлено Орендодавців про пошкодження об`єкту оренди з наслідок обстрілу.
Лист ТОВ «АТБ-Маркет» від 07.09.2022 р. за вих.№М-2022-3241 про розірвання догої оренди за своею правовою природою є одностороннім правочином, який створює права та обов`язки для інших осіб за домовленістю між цими особами (яка закріплена у п. 9.4. договору).
До цього відзиву додаються докази надсилання Орендарем та отримання Орендодавцями вищевказаного листа (поштові чеки, накладні, повідомлення про вручення, роздруківки з с фГ Укрпошти).
Відомості про припинення права оренди ТОВ «АТБ-Маркет» за договором саме на підставі розірвання договору оренди на підставі п. 9.4 договору оренди були внесені в Державний реєстру речових прав, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №3402705"6 25.07.2023 р.
Додатково вказуємо, що в своєму листі від 10.08.2023 р. державний реєстратор речових прав нерухоме майно - приватний нотаріус Дніпровського МНО Коваленко Л.О. повідомила наступні дані про припинення з 07.01.2023 року дії договору оренди нерухомого майна в місті Миколаєї проспект Центральний, будинок 265 (двісті шістдесят п`ять) були мною внесені до державі реєстру речових прав».
Отже, договір оренди був припинений 07.01.2023р. що підтверджується вищенаведеними доказами.          
3.6.          Згідно п.7.3. Договору, Орендодавці були зобов`язані з`явитися 07.01.2023р. на об`єкт оренди для отримання його від Орендаря за актом приймання -передачі, але з невідомих причин Орендодавці на об`єкті оренди 07.01.2023р. так і не з`явилися.
Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у випадку нез`явлення Орендодавців для прийняття об`єкту оренди від Орендаря у день вказаний Орендарем у повідомлені про розірвання договору Орендар має право скласти акт приймання-передачі майна (повернення Майна Орендодавця, участю незалежної організації.
Виходячи з того, що 07.01.23 р. Орендодавці не з`явилися для прийняття об`єкти від Орендаря (хоча були повідомленні належним чином), згідно п.7.3 Договору, акт приймання-передачі повернення Орендарем Орендодавцям об`єкту оренди був складений за участю незалежної організації ТОВ «ДІ КОР-БУД».
Отже, об`єкт оренди 07.01.2023р. був повернутий Орендарем Орендодавцям у повній відповідності до умов договору…» (т.1 а.с. 86-87).
На підтвердження вищенаведених доводів щодо припинення дії Договору, Відповідачем  за первісним позовом надано докази:
Копія листа №М-2022-3241 від 07.09.2022 р. від 07.09.2022 р. (т.1 а.с. 158);
Докази відправки листа №М-2022-3241 від 07.09.2022 р. від 07.09.2022 р. та його отримання  ФОП Гущиній О.Є. (т.1 а.с. 159, 180, 161-162); 
Докази відправки листа №М-2022-3241 від 07.09.2022 р. від 07.09.2022 р. та його отримання ФОП Аксентьєвій Н.Ю. (т.1 а.с. 159, 180, 163-164);
Копія витягу з державного реєстру речових прав №340270576 від 25.07.2023 р. (т.1 а.с. 172-173);
Копія Відповіді на запит приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. №163/01-16 від 10.08.2023 р. (т.1 а.с. 174);
Копія акту приймання - передачі від 07.01.2023 р. до договору оренди нерухомого майна посвідченого Коваленко Л.О., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 22.12.2021 р. за реєстровим №4387 (т.1 а.с. 175);
Аналогічні підстави в частини припинення Договору з 07.01.2023р. та докази на їх підтвердження викладено ТОВ «АТБ – Маркет» в його зустрічній позовній заяві (т.2 а.с. 8-11, 32-39).
Відповідач за зустрічним позовом не скористався наданою йому процесуальним законом можливістю подати відзив на зустрічний позов. Натомість у своїх запереченнях навів наступні пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень: « … Як вбачається із аргументів Відповідача, останній вважає, що договір оренди було припинено починаючи з 07.01.2023 року в односторонньому порядку. Відповідач вважає, що ним було вчинено все відповідно до умов договору та чинного законодавства.
Однак, в діях Відповідача протягом 2022 – 2023 років вбачається лише невизначеність у його діях та поведінка, яка в певних випадках суперечить сама собі.
Так, Відповідач стверджує, що ним було надіслано повідомлення на адреси Позивачів від 07.09.2022 року про розірвання Договору оренди, укладеного між сторонами починаючи з 07.01.2023 року.
Відповідач вважає цей лист одностороннім правочином, та таким, що мав би бути підставою для розірвання договору оренди.
В той же час, в 18 листопада 2022 року ТОВ «АТБ-маркет» звертається до Господарського суду Одеської області із вимогою розірвати договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою просп. Центральний, 265 у м. Миколаєві та стягнути з Позивачів по даній справі сплачених ним коштів у якості передоплати за останній та передостанній місяці оренди.
Таким чином, Відповідач вважав договір розірваним в односторонньому порядку і в той же час звернувся до суду із позовною вимогою про розірвання договору оренди з підстав нібито неможливості використання ним орендованого приміщення.
Більше того, після настання 07 січня 2023 року, тобто дати, з якої мав би бути розірваний договір оренди нежитлового приміщення, укладений між сторонами, в ході розгляду справи 916/3144/22 ТОВ «АТБ-маркет» продовжувало судовий процес та просило задовольнити свої позовні вимоги в тому числі – в частині вимоги про розірвання договору оренди від 22.12.2021 року.
Фактично ТОВ «АТБ-маркет» само не визнавало факт розірвання спірного договору оренди з 07.01.2023, оскільки в ході судового розгляду жодних клопотань чи заяв стосовно збільшення чи зменшення позовних вимог, зміни підстав чи предмету позову до суду не надходило і 16 травня 2023 року Господарським судом Одеської області було прийнято рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» було залишено без задоволення та відмовлено у позові повністю. Фактично, Відповідач не визнавав свій же лист-повідомлення як односторонній правочин…
… Так, розірвання було вчинено нібито 07.01.2023 року, однак на підтвердження цього Відповідач надає витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.07.2023 року, в якому значиться дата внесення таких відомостей до реєстру саме 25.07.2023 року. Також до даного витягу додається сумнівного змісту довідка від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Людмили Олександрівни від 10.08.2023 року про те, що вона дійсно внесла відомості про розірвання договору оренди приміщення між сторонами 25 липня 2023 року, однак посилається на певну технічну особливість реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме – на неможливість фактично внести відомості до реєстру заднім числом, що є порушенням чинного законодавства.
В той же час, Відповідачем не зазначено, що саме спричинило таку неможливість звернення до нотаріуса з метою внесення відомостей до реєстру у розумний строк, а не через 7 місяців з моменту уявного розірвання договору оренди зі сторони Відповідача.
Більше того, як вбачається із наданих Відповідачем доказів, а саме – Акту приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна № 4387 від
22.12.2021 року, представником Відповідача та представником так званої «незалежної організації» - ТОВ «ДІ КОР-БУД» було нібито встановлено, що орендодавці не з`явились для підписання вказаного акту. Також відповідачем було зазначено, що майно передається в пошкодженому внаслідок обстрілу стані та Відповідачем нібито було звільнено приміщення від матеріальних цінностей, які нібито належали Орендарю (відповідачу).
Які саме цінності були вивезені та як вони туди потрапили, залишається невстановленим і по сьогоднішній день, оскільки Відповідач по справі не вчинив жодних дій для проведення переобладнання приміщення під власні потреби, як то було узгоджено умовами договору оренди. Навіть на фотознімках, наданих Відповідачем, на підтвердження своєї позиції видно, що жодних робіт здійснено не було протягом грудня 2021 року та січня – лютого 2022 року. На приміщенні і досі видніється вивіска магазину меблів, який був розміщений у вказаному приміщенні до укладання договору оренди від 22.12.2021 року.
Звертаю увагу суду на той факт, що ані повідомлення про внесення відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно, ані вказаний лист нотаріуса про неможливість нею розірвати договір оренди заднім числом позивачі не отримували.
Більше того, очевидною є причина, через яку ТОВ «АТБ-маркет» так терміново звернулось до нотаріуса із заявою з метою внесення відомостей про розірвання договору оренди до реєстру речових прав саме 18 липня 2023 року, а не раніше, як то мало б відбутись – в січні 2023 року…».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що заперечення позивачів -1, -2 за первісним позовом зводяться до їх тверджень про неможливість розірвання договору в одностороньому порядку через встановлення відповідних обставин у рішеннях Господарського суду Одеської області та постанові Південно-західного апеляційного господарського суду у справі № 916/3144/22.
Колегія суддів зауважує, що  підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і докази, що підтверджують позов. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову».
Так, згідно описової частини та  мотивувальної частини Постанови Південно-західного апеляційного господарського суду у справі № 916/3144/22: « … З матеріалів справи вбачається, що, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо розірвання договору оренди нежитлового приміщення, позивач посилається на вимоги ч. 2 ст. 776 та ч. 3 ст. 776 Цивільного кодексу України, оскільки у зв`язку із руйнуванням приміщенням, яке орендується та яке, на час подання позову, на переконання позивача неможливо використовувати, орендодавці не приступили до виконання капітального ремонту, який у відповідності п. 4.4. договору не повинен перевищувати 45 календарних днів.
Відтак, з огляду на вказане, позивач вважає, що він має право вимагати розірвання договору. Водночас, позивач також другою підставою для припинення договірних відносин вважає вимоги ч. 1 ст. 607 Цивільного кодексу України, яка визначає, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку із обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Саме з огляду на вказане, та на обґрунтування позивача, підтверджене на його думку належними доказами щодо настання форс-мажорних обставин, внаслідок яких з`явилася обставина неможливості використання спірного приміщення та сплати орендної плати, останній просив суд розірвати договір оренди приміщення, яке було надане орендарю у користування.
Інших підстав для розірвання спірного договору оренди позовна заява не містить…
… Щодо доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, про те, що спірний договір є розірваним в односторонньому порядку за вимогами п. 9.4, згідно якого сторони визнають, що цей договір вважається розірваним за згодою сторін при направленні орендарем орендодавцям повідомлення про розірвання цього договору та у цьому випадку цей договір вважається розірваним з дати, зазначеної у повідомленні; повідомлення про розірвання цього договору має бути не пізніше ніж за 120 календарних днів до дати розірвання цього договору, засвідченої у повідомленні, сторони погодили, що у такому випадку підписання обома сторонами додаткової угоди про розірвання цього договору не вимагається на підставі листа - повідомлення від 07.09.2022 року №М-2022-324.1, у якому позивачем визначено дату розірвання договору з 07.01.2023 року, судова колегія зазначає наступне.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суди повинні зважати і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції.
Так, у рішенні від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Таким чином, належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 925/1265/16).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.09.2021 року у справі № 910/17079/19 зроблено такі висновки:
"Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові. Разом з цим, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом. Аналіз приписів ст. 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України дає підстави стверджувати про те, що ними не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору розірваним (припиненим), позаяк реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідношення, може відбуватися шляхом розірвання відповідного договору.".
Положеннями ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Частиною 3 ст. 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Відповідно до положень ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Отже, за змістом наведених норм законодавства, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду.
За доводами апеляційної скарги апелянт фактично формулює свої твердження про припинення наявних між сторонами правовідносин оренди з 07.01.2023 року на підставі листа повідомлення від 07.09.2022 року №М-2022-3241, який направлено позивачем на адресу відповідачів та у якому зазначено, що 16.05.2022 року здійснено обстріл Інгульського району м. Миколаєва, внаслідок чого пошкоджено орендоване майно та технічний стан об`єкту не дозволяє використовувати його відповідно до мети оренди. Також у вказаному листі відповідачі були повідомлені про те, що відповідно до вимог п. 3.10. орендар звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути ним використане, а також, на підставі п.9.4 договору повідомив відповідачів про розірвання договору оренди від 22.12.2021 року з 07.01.2023 року в односторонньому порядку, просив відповідачів повернути йому грошові кошти, які було ними отримано як аванс за оренду за передостанній та останній місяці оренди; та за вимогами апеляційної скарги наполягає на тому, що у даному разі у зв`язку із відсутністю предмету спору в частині визнання договору оренди розірваним, провадження у справі в цій частині потребує закриття.
Таким чином, позивач, формулюючи вимоги апеляційної скарги фактично просить встановити юридичний факт розірвання договору в односторонньому порядку на майбутнє.
Водночас, позивач у своєму позові заявляє вимоги про розірвання договору оренди на підставі ст. 766 Цивільного кодексу України, що є в поєднанні з його доводами та позицією щодо припинення правовідносин взаємовиключними поняттями…».
Аналогічно, приймаючи  ухвалу про закриття касаційного провадження у справі № 916/3144/22, відкритого за касаційною скаргою, Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на рішення Господарського суду Одеської області від 16.05.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.07.2023р. Верховний Суд в ухвалі від 28.09.2023р. зазначав про наступне : « … розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).  Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.  Припинення зобов`язання у зв`язку з односторонньою відмовою відповідно до пункту 1 частини першої статті 611 ПК України передбачено як наслідок порушення зобов`язання, лише в тому випадку, якщо це встановлено договором або законом. У вирішенні спору про визнання недійсним одностороннього повідомлення про розірвання договору судам необхідно в кожному конкретному випадку, виходити зі встановлених обставин справи та досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, а також обгрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи.  У справі № 916/3144/22 Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталії Юріївни та Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгеніївни, у якому просило суд розірвати договір оренди нерухомого майна від 22.12.2021 року, з підстав, передбачених частинами другою та третьою статті 776 та частиною першою статті 607 Цивільного кодексу України. Як наслідок розірвання договору, з наведених ним підстав, просив стягнути з відповідачів грошові кошти у вигляді плати за передостанній та останній місяці оренди.     Лист-повідомлення від 07.09.2022 №М-2022-3241, як односторонній правочин позивача, спрямований на розірвання договору оренди від 22.12.2021 року з 07.01.2023 року в односторонньому порядку, не був визначений позивачем підставою позову, відповідно не був предметом дослідження у справі № 916/3144/22, у тому числі як підстава для стягнення коштів.   Заяви про зміну підстав позову позивач не подавав…».
Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.
Відповідні правові висновки викладено в Постанові КГС ВС від 28.01.2020 у справі № 917/31335/18.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що визнання договору розірваним на підставі пункту 9.4 Договору та праві на односторонню відмову, передбачену частиною 3 статті 651 Цивільного кодексу України не було заявлено ТОВ «АТБ – Маркет» в якості підстав позову у справі суду у справі № 916/3144/22.
Натомість факт отримання Листа ТОВ «АТБ-Маркет» від 07.09.2022 р. за вих.№М-2022-3241 Фізичними особами-підприємцями Аксентьєвою Н.Ю . та Гущиною О.Є. було дійсно встановлено в межах справи № 916/3144/22.
Так, за текстом мотивувальної частини Постанови Південо-західного апеляційного господарського суду від 12 липня 2023 року у справі № 916/3144/22 : « … Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини…
… 07.09.2022 року позивачем, на адресу відповідачів було направлено лист за №М-2022-3241, у якому зазначено, що 16.05.2022 року здійснено обстріл Інгульського району м. Миколаєва, внаслідок чого пошкоджено орендоване майно та технічний стан об`єкту не дозволяє використовувати його відповідно до мети оренди.
Крім того, у вказаному листі відповідачі були повідомлені про те, що відповідно до вимог п. 3.10. орендар звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути ним використане, а також, на підставі п.9.4 договору, повідомив відповідачів про розірвання договору оренди від 22.12.2021 року з 07.01.2023 року в односторонньому порядку…
… Про отримання вказаного листа відповідачами свідчать наявні у матеріалах справи описи рекомендованого вкладення, поштові накладні, роздруківка з сайту Укрпошти про перевірку статусу відстеження поштового відправлення від 13.09.2022 року…».
Крім цього, як зазначалося вище, в межах даної справи на підтвердження вищенаведених доводів щодо припинення дії Договору 07.01.2023р. , Відповідачем  за первісним позовом надано докази:
Копія листа №М-2022-3241 від 07.09.2022 р. від 07.09.2022 р. (т.1 а.с. 158);
Докази відправки листа №М-2022-3241 від 07.09.2022 р. від 07.09.2022 р. та його отримання  ФОП Гущиній О.Є. (т.1 а.с. 159, 180, 161-162); 
Докази відправки листа №М-2022-3241 від 07.09.2022 р. від 07.09.2022 р. та його отримання ФОП Аксентьєвій Н.Ю. (т.1 а.с. 159, 180, 163-164);
Копія витягу з державного реєстру речових прав №340270576 від 25.07.2023 р. (т.1 а.с. 172-173);
Копія Відповіді на запит приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. №163/01-16 від 10.08.2023 р. (т.1 а.с. 174);
Копія акту приймання - передачі від 07.01.2023 р. до договору оренди нерухомого майна посвідченого Коваленко Л.О., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 22.12.2021 р. за реєстровим №4387 (т.1 а.с. 175);
Аналогічні підстави в частини припинення Договору з 07.01.2023р. та докази на їх підтвердження викладено ТОВ «АТБ – Маркет» в його зустрічній позовній заяві (т.2 а.с. 8-11, 32-39)
Відповідно до частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до п.9.4 Договору, Сторони визнають, що цей договір вважається розірваним за згодою Сторін при направленні Орендарем Орендодавцям повідомлення про розірвання цього договору. У цьому випадку цей договір вважається - розірваним з дати, зазначеної у повідомленні. Повідомлення про розірвання цього договору має бути направлено Орендарем за місцезнаходженням Орендодавців, зазначеним у цьому договорі, не пізніше, ніж за 120 календарних днів до дати розірвання цього договору, зазначеної у повідомленні. Сторони погодили, що у такому випадку підписання обома Сторонами додаткової угоди про розірвання цього договору не вимагається.
Згідно поштового відстеження відправлення 4900102335630 рекомендоване повідомлення про вручення 6505810984062 відправлення вручено Аксентьєвій Н.Ю. особисто 12.09.2022р. Згідно поштового відстеження відправлення 4900102335614 рекомендоване повідомлення про вручення 6506204557791 відправлення вручено Гущиній О.Є. особисто 13.09.2022р.
Відповідно до п.7.1 Договору, орендар зобов`язаний повернути Майно (у тому числі ключі від нього) Орендодавцям за актом приймання – передачі протягом (чотирнадцяти) календарних днів з моменту припинення цього договору, а у випадку, передбаченому п.9.4 цього договору – у повідомлений Орендарем день розірвання цього договору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що договір оренди майна від 22.12.2021р., укладений між сторонами даної справи є розірваний в силу частини  3 статті 651 Цивільного кодексу України та п.9.4 Договору з 07.01.2023р. і оскільки, Фізичні особи-підприємці Аксентьєва Н.Ю  та Гущина О.Є. отримали лист № М-2022-3241 про намір Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" його розірвати, вони мали прибути у визначений у даному листі день (07.01.2023р.) для складання акту приймання передачі майна. 
Відповідно до п.7.3 Договору у випадку нез`явлення Орендодавців (їх уповноважених представників) для прийняття Майна від Орендаря у день, погоджений Сторонами ( а у випадку, передбаченому п.9.4 цього договору, - у повідомлений Орендарем день розірвання цього договору), або у випадку відмови Орендодавців від підписання акта приймання – передачі Майна, за яким Майно повертається Орендодавцем Орендодавцеві, Орендар ма право скласти акт приймання – передачі Майна (повернення Майна орендодавцю) за участі незалежної організації із зазначенням у цьому акті про нез`явлення Орендодавця (його уповноваженого представника ) або про відмову Орендодавця від підписання акта приймання – передачі Майна. У цьому випадку вважається, що Майно повернуто Орендарем Орендодавцю.
Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІ КОР-БУД" та товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" підписано  Акт від 07.01.2023р. приймання-передачі до Договору оренди нерухомого майна посвідченого Коваленко Л.О., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, 22 грудня 2021 року за реєстровим №4387.
За текстом Акту приймання - передачі від 07.01.2023 р. до договору оренди нерухомого майна посвідченого Коваленко Л.О., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 22.12.2021 р. за реєстровим №4387, орендар повернув орендодавцеві нерухоме майно (нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 кв.м., що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265). Орендар припинив своє право користування  майном. (т.1 а.с. 175);
Вищенаведене дозволяє колегії суддів дійти висновку про дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" порядку повернення орендодавцям спірного нерухомого майна в порядку, визначеному п.7.3 Договору. 
Сам по собі факт внесення приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Людмилою Коваленко відповідного запису до Державного реєстру речових прав 20.07.2023р. не впливає на можливість прийняття в якості належного і допустимого доказу на підтвердження факту повернення орендодавцям спірного нерухоме майно (нежитлове приміщення загальною площею 1394,5 кв.м., що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Центральний, будинок 265) Акту приймання - передачі від 07.01.2023р. (т.1 а.с. 175) оскільки Позивачі -1,-2 не оспорюють факт отримання листа № М-2022-3241 та  не заявляють про наявність в їх розпорядженні належних і допустимих в розумінні статей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про фальсифікацію вищезазначеного доказу.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Так, Відповідачем по справі до суду було надано цілу низку документів, які начебто підтверджують його правову позицію.
Що стосується моменту розірвання договору оренди, останній вважає, що договір оренди було припинено починаючи з 07.01.2023 року в односторонньому порядку. Відповідач вважає, що ним було вчинено все відповідно до умов договору та чинного законодавства.
Однак, в діях ТОВ «АТБ-маркет» протягом 2022 - 2023 років вбачається лише невизначеність у його діях та поведінка, яка в певних випадках суперечить сама собі.
Так, Відповідач стверджує, що ним було надіслано повідомлення на адреси Позивачів від 07.09.2022 року про розірвання Договору оренди, укладеного між сторонами починаючи з 07.01.2023 року.
Відповідач вважає цей лист одностороннім правочином, та таким, що мав би бути підставою для розірвання договору оренди.
В той же час, в 18 листопада 2022 року ТОВ «АТБ-маркет» звертається до Господарського суду Одеської області із вимогою розірвати договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою просп. Центральний, 265 у м. Миколаєві та стягнути з Позивачів по даній справі сплачених ним коштів у якості передоплати за останній та передостанній місяці оренди.
Таким чином, Відповідач вважав договір розірваним в односторонньому порядку і в той же час звернувся до суду із позовною вимогою про розірвання договору оренди з підстав нібито неможливості використання ним орендованого приміщення.
Більше того, після настання 07 січня 2023 року, тобто дати, з якої мав би бути розірваний договір оренди нежитлового приміщення, укладений між сторонами, в ході розгляду справи 916/3144/22 ТОВ «АТБ-маркет» продовжувало судовий процес та просило задовольнити свої позовні вимоги в тому числі - в частині вимоги про розірвання договору оренди від 22.12.2021          року.
У своїх додаткових поясненнях Відповідач по справі зазначає, що законом не заборонено ініціювати питання розірвання договору оренди з власної ініціативи і паралельно розпочинати судовий процес, спрямований на розірвання того ж договору оренди, тільки з підстав нібито неможливості використовувати орендоване приміщення за призначенням.
Фактично, ТОВ «АТБ-маркет» вдається до маніпуляцій чинним законодавством, намагаючись виправдати свою непослідовну поведінку, що є неприпустимим та порушенням принципу доброчесності.
Окрім того, судом першої інстанції не було враховано наступні положення чинного законодавства стосовно правомірності нарахування орендної плати Позивачами:
Обставини, які стосуються питання розірвання договору оренди від 22.12.2021 року а також щодо вирішення питання про повернення авансового внеску є встановленими у рішеннях суду першої та апеляційної інстанції, які набрали законної сили, а тому не підлягають доказуванню в силу положень частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до ч. ч. 2 - 5 ЦК України Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.
Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 793 ЦК України Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦК України Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 797 ЦК України Плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.
Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, станом на день звернення до суду, Відповідачем не виконано свої зобов`язання із сплати заборгованості з орендної плати за Договором від 22.12.2021, що і було предметом звернення до суду.
Також звертаю увагу суду на той факт, що Відповідач по справі при поданні позову в рамках справи 916/3144/22 як на підтвердження підстав для розірвання договору оренди посилався на сертифікат Дніпропетровської торгово-промислової палати, якою було встановлено нібито наявність форс-мажорних обставин у правовідносинах між сторонами та неможливість використання об`єкту оренди протягом певного короткого строку.
В подальшому після подання заперечень ФОП Аксентьєвої Наталі Юріївни та ФОП Гущиної Олени Євгенівни, ТОВ «АТБ-маркет» змінило свою риторику стосовно підстав розірвання договору оренди а також щодо обставин, які могли б стати доказом неможливості використання орендованого приміщення.
Так, в позовній заяві ТОВ «АТБ-маркет» посилається на сертифікат Дніпропетровської ТПП як на доказ неможливості використання приміщення та як підставу розірвання договору та повернення авансових платежів.
В подальшому, при подачі відповіді на відзив, ним вже було надано ще й загальний сертифікат Торгово-промислової палати України, який стосувався всіх кого це стосується та зазначав, що по всій території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації для всіх правовідносин настали форс-мажорні обставини. Також було змінено і аргументацію щодо підстав розірвання договору оренди.
І якщо у позовній заяві ТОВ «АТБ-маркет» посилалось на неможливість користуватись приміщенням внаслідок обстрілу, як на підставу розірвання договору, то вже при подачі відповіді на відзив були надані аргументи, стосовно нібито права на одностороннє розірвання договору оренди зі сторони орендаря. Фактично в позасудовому процесі Відповідач нібито розірвав договір оренди в односторонньому порядку і в той же час просив в суду розірвати спірний договір оренди.
Позивачі в даній справі вважають такі дії Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» такими, що суперечать самі собі, спрямованими на маніпуляцію фактами та введенням суду в оману, а тому є неприпустимими.
У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 358/509/17 (61-19357св19) наведено правовий висновок щодо доктрина contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу) як волевиявлення, яке свідчить про вчинення правочину, зокрема про його схвалення.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 та Верховний Суд України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі №3-59гс14.
У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 листопада 2018 року у справі № 911/205/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 237/142/16-ц, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 відбулося застосування доктрини contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) на рівні практики Верховного Суду, причому без обмежень певною сферою, а також незалежно від письмової чи усної форми правочину.
Вказані аргументи Позивачів були повністю проігноровані судом. Так, оскаржуване рішення суду не містить жодних аргументів стосовно прийняття чи відхилення доводів Позивачів по справі.
Більше того, так зване розірвання договору оренди від 07.01.2023 року було здійснено Відповідачем вже після розгляду справи 916/3144/22 в суді апеляційної інстанції, коли ТОВ «АТБ-маркет» остаточно усвідомило слабкість та невизначеність своєї позиції.
Так, розірвання було вчинено нібито 07.01.2023 року, однак на підтвердження цього Відповідач надає витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.07.2023 року, в якому значиться дата внесення таких відомостей до реєстру саме 25.07.2023 року. Також до даного витягу додається сумнівного змісту довідка від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Людмили Олександрівни від 10.08.2023 року про те, що вона дійсно внесла відомості про розірвання договору оренди приміщення між сторонами 25 липня 2023 року, однак посилається на певну технічну особливість реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме - на неможливість фактично внести відомості до реєстру заднім числом, що є порушенням чинного законодавства.
В той же час, Відповідачем не зазначено, що саме спричинило таку неможливість звернення до нотаріуса з метою внесення відомостей до реєстру у розумний строк, а не через 7 місяців з моменту уявного розірвання договору оренди зі сторони Відповідача.
Більше того, як вбачається із наданих Відповідачем доказів, а саме - Акту приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна № 4387 від
22.12.2021          року, представником Відповідача та представником так званої «незалежної організації» - ТОВ «ДІ КОР-БУД» було нібито встановлено, що орендодавці не з`явились для підписання вказаного акту. Також відповідачем було зазначено, що майно передається в пошкодженому внаслідок обстрілу стані та Відповідачем нібито було звільнено приміщення від матеріальних цінностей, які нібито належали Орендарю (відповідачу).
Які саме цінності були вивезені та як вони туди потрапили, залишається невстановленим і по сьогоднішній день, оскільки Відповідач по справі не вчинив жодних дій для проведення переобладнання приміщення під власні потреби, як то було узгоджено умовами договору оренди. Навіть на фотознімках, наданих Відповідачем, на підтвердження своєї позиції видно, що жодних робіт здійснено не було протягом грудня 2021 року та січня - лютого 2022 року. На приміщенні і досі видніється вивіска магазину меблів, який був розміщений у вказаному приміщенні до укладання договору оренди від 22.12.2021 року.
Звертаю увагу суду на той факт, що ані повідомлення про внесення відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно, ані вказаний лист нотаріуса про неможливість нею розірвати договір оренди заднім числом позивачі не отримували. Більше того, очевидною є причина, через яку ТОВ «АТБ-маркет» так терміново звернулось до нотаріуса із заявою з метою внесення відомостей про розірвання договору оренди до реєстру речових прав саме 18 липня 2023 року, а не раніше, як то мало б відбутись - в січні 2023 року…» відхиляються колегією суддів як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального права, які регулюють порядок розірвання договору в односторонньому порядку та положення п.9.4 договору. 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «АТБ-маркет» посилається на положення ч.6 ст. 762 Цивільного кодексу України та п.3.10 Договору, які звільняють його обов`язку сплачувати оренду плату за весь час, протягом якого майно не могло бути використано ним через обставини за які він не відповідає.
         Відповідно п. 3.10 Договору, Орендар звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого Майно не могло бути використано ним за цільовим призначенням через обставини, які перешкоджають такому використанню Майна Орендарем та/або створюють загрозу життю та/або здоров`ю працівників Орендаря та/або загрозу майну Орендаря. Такими обставинами, зокрема, є перешкоджання Орендарю з боку державних, правоохоронних, судових, контролюючих органів, громадських об`єднань або громадян виконувати роботи чи здійснювати діяльність в орендованому Майні шляхом заборони, невидачі чи скасування необхідних дозвільних документів чи іншим шляхом, якщо таке, перешкоджання пов`язано зі здійсненням Орендарем будівельних робіт в орендованому Майні, погоджених з Орендодавцями; війна, антитерористичні операції, військові та/або бойові дії будь - якого характеру, громадянські заворушення, масове безладдя, діяльність бандформувань, терористичних груп (організацій), бойовиків тощо. Про початок дії таких обставин Орендар повідомляє Орендодавців у письмовій формі шляхом направлення письмового повідомлення на адреси Орендодавців, зазначені у цьому договорі. Зазначене у цьому пункті звільнення Орендаря від орендної плати застосовується на весь час дії таких обставин та припиняється після початку (відновлення) здійснення Орендарем торговельної діяльності в орендованому Майні, про шо Орендар повідомляє Орендодавців у письмовій формі шляхом направлення цього повідомлення на адреси Орендодавців, зазначені у цьому договорі. Даний пункт цього договору застосовується лише у випадках, якщо Орендар доведе, що зазначені вище обставини сталися не з його вини, тобто не через його винні дії чи бездіяльність. У випадку, якщо Майно не могло бути використане Орендарем за цільовим призначенням з вини Орендодавця чи третіх осіб, за умови дотримання Орендарем умов цього договору, на період дії даних обставин Орендар звільняється від сплати Орендної плати 
Тлумачення частини першої статті 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому.
Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із цивільно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у цивільно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства.
Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах.
Згідно частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України.
У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що умовами п.3.10 Договору спорони визначили можливість звільнення Орендар від сплати орендної плати за весь час, протягом якого Майно не могло бути використано ним за цільовим призначенням через обставини, які перешкоджають такому використанню Майна, в тому числі через створення загрози життю та/або здоров`ю працівників Орендаря,  та/або загрози майну Орендаря. Такими обставинами, в тому числі є перешкоджання здійсненню Орендарем будівельних робіт в орендованому Майні через війну, антитерористичні операції, військові та/або бойові дії будь - якого характеру, діяльність бандформувань, терористичних груп (організацій), бойовиків тощо. Про початок дії таких обставин Орендар має повідомити Орендодавців у письмовій формі шляхом направлення письмового повідомлення на адреси Орендодавців, зазначені у цьому договорі. При чому умова п.3.10 договору, на відміну від умов п.8.10, п.8.11, якими встановлені чіткі часові обмеження щодо повідомлення про настання форс мажорних обставин (60 та 30 днів, відмовідно), не містить вимог щодо часових обмежень. Навпаки, умова п.3.10 щодо звільнення від сплати орендної плати поширює свою дію на весь час дії таких обставин та припиняється після початку (відновлення) здійснення Орендарем торговельної діяльності в орендованому Майні, про що Орендар повідомляє Орендодавців у письмовій формі шляхом направлення цього повідомлення на адреси Орендодавців, зазначені у цьому договорі. 
Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Для встановлення факту наявності обставин щодо звільнення ТОВ «АТБ - Маркет» від сплати орендної плати на підставі п.3.10 Договору та  762 Цивільного кодексу України, відповідач за первісним позовом має довести:
- створення загрози життю та/або здоров`ю  його працівників  та/або загрозу майну Орендаря. Такими обставинами, в тому числі через війну, антитерористичні операції, військові та/або бойові дії будь - якого характеру, діяльність бандформувань, терористичних груп (організацій), бойовиків тощо;
          - письмове сповіщення Орендодавців як про наявність таких обставин, так і про відновлення торгівельної діяльності в орендованому приміщенні;
          - відсутність своєї вини що зазначені вище обставини сталися не з його вини.
       Щодо обставин наявності війни, антитерористичної операції, військових та/або бойових дій будь - якого характеру, діяльністі бандформувань, терористичних груп (організацій), бойовиків тощо, колегія суддів звертається до положень частини третьої статті 75 ГПК України, згідно якої, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
        Загальновідомі факти, коли вони визнані такими судом, не потребують доказування.
        Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту.
          Крім об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу. Відповідний правовий висновок викладено в Постанові КГС ВС від 19.06.2018 у справі № 922/3946/16
Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
На веб сторінці https://uk.wikipedia.org/wiki/ «Бої за Миколаїв», згруповано наявну в мережі інтернет інформацію, яка зберіглася на час перегляду оспорюваного рішення суду першої інстанції,  щодо бойових дій, які тривали за місто Миколаїв, в якому розташоване спірне нерухоме майно. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів в порядку частини  3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, визнає загальновідомим той факт, що бої за Миколаїв тривали з 24 лютого до 10 листопада 2022 року в Миколаєві та його околицях у ході російського вторгнення в Україну.
Крім цього, про наявність обставин, які створювали загрозу життю та/або здоров`ю           його працівників  та/або загрозу майну Орендаря свідчить безпосередньо факт обстрілу бойовими снарядами, ймовірно з ракетної установки залпового вогню, які призвели до пожежі в орендованому приміщенні, що підтверджується актами обстеження від 16.05.2022р. (т.1 а.с. 121-123), сертифікатами про форс – мажорні обставини (т. 1 а.с. 154-157), витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 22022150000000496 (т.1 а.с. 165-166), акт про пожежу (т.1 а.с. 167-168) 
Згідно з частиною шостою статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16 дійшла висновку, що вказана норма не містить вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин та засобів їх підтвердження, а тому підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Тобто для застосування до спірних правовідносин положень частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, а саме для звільнення наймача від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Тобто він повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане ним, і він не відповідає за ці обставини.
При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи/та стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг з вини орендодавця, через дію непереборної сили чи у зв`язку з природними властивостями майна, що є об`єктом оренди, тощо.
Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї ж норми Закону він вправі порушувати питання і про повне звільнення його від внесення орендної плати. Такі правові висновки сформовані у численних постановах Верховного Суду, зокрема у справах № 914/1248/18, № 914/2264/17, № 910/13158/20, № 911/3067/20, № 911/654/21, № 916/599/23.
Звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, тому може застосовуватись за виключних або надзвичайних обставин. Такими є обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Ознаками таких обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.
При цьому сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що саме в цьому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань.
Колегія суддів зауважує, що очевидність це повна доступність, повна чіткість, ясність пізнання, яке не викликає заперечень. Таку властивість мають, наприклад, загальновідомі знання, які в англомовній літературі називаються «Common knowledge». Існують три основні значення терміна — гносеологічне, методологічне (один із критеріїв правдивості тверджень) та етичне.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів в порядку частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визнає як загальновідому ,в розумінні поняття очевидності («Common knowledge»),  обставину відсутності вини ТОВ «АТБ -Маркет» в подіях, які мали місце .з 24 лютого до 10 листопада 2022 року в місті Миколаєві та його околицях у ході російського вторгнення в Україну, так і безпосередньо в обстрілі, який мав наслідком руйнування орендованого приміщення 16.05.2022р.
Забезпечення безпечних і здорових умов праці є фундаментальним обов`язком роботодавця, особливо в умовах воєнного стану. Цей обов`язок закріплений як у національному законодавстві України, так і в міжнародних правових актах та практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Національне законодавство України:
Конституція України: Стаття 43 гарантує кожному право на належні, безпечні та здорові умови праці.
Кодекс законів про працю України (КЗпП): Стаття 153 покладає на роботодавця обов`язок забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. 
Закон України "Про охорону праці": Стаття 13 зобов`язує роботодавця створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів та забезпечити дотримання вимог законодавства щодо прав працівників у сфері охорони праці.
Міжнародні стандарти та практика ЄСПЛ:
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що право на безпечні та здорові умови праці є складовою права на життя, закріпленого у статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що держави-учасниці зобов`язані забезпечити ефективне функціонування законодавчої та адміністративної системи, яка гарантує безпеку працівників.
Зокрема, у справі "Лопес Остра проти Іспанії" (Lopez Ostra v. Spain, 1994), ЄСПЛ визнав, що держава несе відповідальність за забезпечення права на здорове оточення, яке впливає на приватне та сімейне життя особи, відповідно до статті 8 Конвенції. Хоча ця справа стосується екологічних питань, її принципи можуть бути застосовані й до умов праці, оскільки небезпечні умови на робочому місці можуть порушувати право на повагу до приватного життя.
Відповідно, ТОВ «АТБ -Маркет», як роботодавець в контексті спірних правовідносин, в умовах воєнного стану в Україні , безпосередньо в місті Миколаїв, бої за яке, як встановлено вище, велися з 24 лютого до 10 листопада 2022 року перш за все мав забезпечити безпечні умови найманих працівників, які мали вести роботи з відновлення пошкодженого приміщення.
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги : « … Що стосується доказів, які відповідач надавав до суду першої інстанції щодо нібито неможливості використання ним орендованого приміщення, зазначаємо наступне:
На підтвердження своєї позиції стосовно нібито неможливості Відповідач надав цілу низку документів і просив суд врахувати принцип вірогідності доказів, відповідно до якого ті чи інші обставини вважаються доведеними якщо докази надані на їх підтвердження є більш вірогідними, ніж докази, які надані на їх спростування.
По суті Відповідач просто завалив суд першої інстанції сторонніми договорами, внутрішніми документами підприємства та вважає, що якщо ним надано більшу кількість аркушів у відзиві з додатками, ніж в позовній заяві Позивачів, то його позиція по справі є сильнішою.
Насправді ж ті докази, що надані Відповідачем лише підтверджують факт обстрілу приміщення, розташованого за адресою м. Миколаїв, просп. Центральний, 265. Даний факт не заперечується сторонами та не потребує такої кількості всіляких документів та сумнівних доказів для його підтвердження.
Так, до відзиву наданий акт обстеження, здійснений підрядною організацією Відповідача ТОВ «КЕНТРОН-ГРУПП», в якому зазначені пошкодження приміщення позивачів а також короткий висновок щодо необхідності здійснення якихось ремонтних робіт…
… Таким чином, Акти обстеження, складені ТОВ «КЕНТРОН-ГРУПП» на думку Позивачів є сумнівними доказами та не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки складені некомпетентними особами та не відображають дійсності….
… Акти обстеження, складені ТОВ «КЕНТРОН-ГРУПП» на думку Позивачів є сумнівними доказами та не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки складені некомпетентними особами та не відображають дійсності.
Також звертаємо увагу суду на осіб, які підписували вказані акти, а саме - одним із підписантів акту від ТОВ «АТБ-маркет» є регіональний керуючий одеського регіону/ району №123 Пушной Іван Олександрович. Додатково до відзиву були долучені показання свідків, серед яких значиться також ОСОБА_1 , що свідчить про фіктивність таких показань, оскільки вони були надані зацікавленою особою.
Про недопустимість наданих Відповідачем показань двох свідків - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які нібито стали свідками свідчить і той факт, що вказані письмові пояснення за своїм змістом є абсолютно ідентичними. Це свідчить про те, що вони були записані під диктовку зацікавлених осіб та не можуть слугувати належним доказами, оскільки вони були зібрані шляхом впливу третіх осіб.
Що стосується витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань, то на думку Позивачів, такий доказ не може слугувати підтвердженням факту неможливості використання приміщення, оскільки даний документ фіксує лише старт досудового розслідування в рамках кримінального провадження. Жодних інших відомостей на підтвердження позиції Відповідача щодо неможливості використання орендованого приміщення в даному витягу зазначено бути не може і такий витяг жодним чином не стосується фактичних обставин справи окрім засвідчення факту обстрілу.
Те ж саме і стосується відповіді на адвокатський запит представника Відповідача до Головного управління ДСНС у Миколаївській області, яка, фактично підтверджує лише факт пожежі без будь-яких конкретних відомостей стосовно масштабу пожежі, обсягів збитків чи інших відомостей, які могли б допомогти визначити рівень пошкоджень завданих приміщенню магазину.
Фактично, надані Відповідачем докази свідчать лише про факт обстрілу приміщення та виникнення пожежі внаслідок вказаних обстрілів. Даний факт не заперечується ані Позивачами, ані іншими особами і даний факт не потребує надання такого об`єму доказів.
Окрім того, судом першої інстанції не було надано належну оцінку запереченням Позивачів стосовно сертифікатів Дніпропетровської Торгово- промислової палати, що також є неприпустимим та протиправним з огляду на наступне:
Сертифікатом № 1200-22-0930 від 26 вересня 2022 року було встановлено, що для Відповідача настали форс-мажорні обставини, які нібито унеможливили використання об`єкту оренди у строк з 16.05.2022 по 26.08.2022 року.
В порушення умов Договору оренди, укладеного між сторонами в частині повідомлення сторін один одного про настання форс-мажорних обставин, Відповідач не надсилав копію даного сертифікату Позивачам, а тому, на думку Позивачів, посилання на такий сертифікат як на неможливість виконання своїх зобов`язань Відповідачем не заслуговує на увагу суду та не може бути прийняте як належний доказ.
Такого ж висновку дійшли суди і при розгляді справи 916/3144/22, які також звернули увагу на той факт, що ТОВ «АТБ-маркет» не надсилало Позивачам копію даного сертифікату, а тому посилання на такий сертифікат не заслуговує на прийняття його до уваги.
Згодом Відповідач надає ще один сертифікат Дніпропетровської торгово-промислової палати № 1200-23-3447 від 31 липня 2023 року. Відповідно до змісту даного сертифікату для ТОВ «АТБ-маркет» настали форс-мажорні обставини, які нібито унеможливили виконання договору оренди приміщення, розташованого за адресою м. Миколаїв, просп. Центральний, 265 у зв`язку із його обстрілом військами російської федерації.
Необхідно звернути увагу на зміст даного сертифікату, а саме - на термін, протягом якого тривають форм-мажорні обставини для Відповідача - з 16 травня 2022 року та діють станом на 31 липня 2023 року. Якщо Відповідач вважає Договір оренди від 21.12.2021          року припиненим з 07.01.2023 року, то як для нього можуть тривати обставини, які унеможливлюють використання орендованого ним приміщення станом по 31 липня 2023 року?...» як такі, що носять характер оціночних суджень.
Доводи апеляційної скарги в частині : « … Позивачі вважають такий сертифікат підтвердженням суперечливості поведінки Відповідача та ще одним доказом на підтвердження того, що сам Відповідач не вважає Договір оренди від 21.12.2021 року припиненим з 07.01.2023 року. Більше того, про факт існування такого сертифікату Позивачі дізнались із матеріалів даної справи. Ані Позивачу 1, ані Позивачу 2 про наявність такого сертифікату не було відомо. Також звертаємо увагу суду на те, що обидва сертифікати Дніпропетровської ТПП не надсилались ані Позивачу 1, ані Позивачу 2, ані їх представнику попри те, що контакти представника Позивачів у сторони Відповідача наявні у зв`язку із проведенням спроб досудового врегулювання спору.
Відповідно до п. 8.10 Договору оренди, Сторона, яка не має можливості належним чином виконати свої зобов`язання за цим договором внаслідок обставим непереборної сили (форс - мажорних обставин), зобов`язана письмово повідомити іншу Сторону про настання цих обставин і про передбачуваний строк їх дії протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з моменту їх настання (з доданням доказів існування цих обставин: документа, виданого, за вибором невиконуючої Сторони, Торгово - промисловою палатою країни або регіональною торгово - промисловою палатою), інакше невиконуюча. Сторона втрачає можливість посилатись на обставини непереборної сили (форс - мажорні обставини) як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання це Стороною своїх зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п. 8.11. Договору Сторона, яка не має можливості належним чином виконати свої зобов`язання за цим договором внаслідок обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин), зобов`язана письмово повідомити іншу Сторону про припинення дії цих обставин протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту припинення їх дії.
Відповідно до п. 8.12 Договору При настанні обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин) строк виконання відповідною Стороною своїх зобов`язань за цим договором продовжується на час дії обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин) та їх наслідків, але не більше ніж на 180 (сто вісімдесят) календарних днів. Якщо обставини непереборної сили (форс - мажорні обставини) та (або) їх наслідки діють більш ніж 180 (сто вісімдесят) календарних днів, цей договір може бути змінений або розірваний за взаємною згодою Сторін або у судовому порядку.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.
Посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавленій стороні обов`язково потрібно довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс- мажору буде однозначно недостатньо.
В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (КГС ВС) від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначено: «... Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом ...»
З огляду на викладене абстрактний та загальний лист ТПП від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання.
Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.
Так, Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2021 р. у справі № 911/3067/20 зазначив, що отримання сертифікату Торгово-промислової палати (ТПП) України про форс-мажорні обставини не є безумовною підставою для звільнення орендаря від орендної плати.
У постанові у справі № 908/2287/17 від 19.08.2022 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, залишивши без змін рішення судів попередніх інстанцій, зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Частиною першою статті 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Тобто сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.
Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі N 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі N 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі N 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово- промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.
У пункті 6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі N 910/7495/16 зазначено, що підставою для застосування норми частини 6 статті 762 ЦК України є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Крім того, у постанові Верховного суду Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 31.08.2022р. у справі №910/15264/21 суд дійшов висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Окрім того, у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі №910/15264/21 суд касаційної інстанції вказав, що повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс- мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор)…» відхиляються колегією суддів як такі, що гуртуються  на помилковому ототожнені позивачами -1;-2 інституту звільнення наймача від сплати за орендоване майна через обставини за які він не відповідає і інституту  форс-мажору, який за загальним правилом, звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язання. Тобто від нарахування штрафів/пені за неналежне виконання зобов`язань.
Як встановлено вище, лист № М-2022-3241 від 07.09.2022р. за текстом якого : « … Відповідно до договору оренди нерухомого майна, посвідченого 22 грудня 2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. за реєстровим № 4387 в оренді у ТОВ «АТБ-маркет» знаходиться об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, буд. 265.
16.05.2022 року приблизно о 05:00 год. військовослужбовцями збройних сил РФ здійснено обстріл Інтульского р-ну м. Миколаїв, в результаті чого пошкоджено орендоване майно.
На сьогоднішній день технічний стан об`єкту (пошкоджено в результаті бойових дій) не дозволяє використовувати майно відповідно меті оренди. Враховуючи постійні обстріли м. Миколаїв ТОВ «АТБ-маркет» також не має змоги проводити опоряджувальні роботи.
Також наголошуємо, що відповідно до п. 3.10. договору оренди Орендар звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого Майно не могло бути використано ним за цільовим призначенням через обставини, які перешкоджають такому використанню Майна Орендарем та/або створюють загрозу життю та/або здоров`ю працівників Орендаря та/або загрозу майну Орендаря. Такими обставинами є війна, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовжено ще на 30 днів до 25 квітня 2022 року відповідно до Закону України від 15,03.2022р. № 2119-ІХ, продовжено воєнний стан, згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб — до 23 серпня 2022 року, продовжено воєнний стан, згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб — до 21 листопада 2022 року.
Враховуючи вищенаведене та положення п. 9.4. діючого договору оренди, повідомляємо Вас про розірвання договору оренди з 07.01.2023 року….» отримано Аксентьєвою Н.Ю. особисто 12.09.2022р., а Гущиною О.Є., відповідно 13.09.2022р.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує дотримання ТОВ «АТБ – Маркет» вимог п. 3.10 Договору щодо письмового сповіщення Орендодавців про наявність обставин неможливості використання найманого приміщення через обставини, за які Відповідач за первісним позовом не відповідає.
Щодо відновлення торгівельної діяльності в орендованому приміщенні, колегія суддів в порядку частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановила ту обставину, що торгівельна діяльність в орендованому приміщенні не проводилася взагалі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … У пункті 6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі N 910/7495/16 зазначено, що підставою для застосування норми частини 6 статті 762 ЦК України є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Крім того, у постанові Верховного суду Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 31.08.2022р. у справі №910/15264/21 суд дійшов висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Окрім того, у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі №910/15264/21 суд касаційної інстанції вказав, що повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс- мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).
Відтак, для застосування частини 6 статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає.
Тобто, наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини.
Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми Закону він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати.
Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статті 762 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду у справах N 914/1248/18, N 914/2264/17, N 910/13158/20.
При цьому звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин, наприклад, відсутності доступу до найманого приміщення, неможливості орендаря перебування в ньому та зберігання речей тощо.
Вказані обставини були детально описані в наданих Позивачами по справі заявах по суті справи, однак повністю проігноровані судом першої інстанції. Позивачі вважають, що таке рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується лише на одному доказі, наданому Відповідачем по справі та яке прийнято без аналізу інших наданих у справі доказів та заперечень, підлягає скасуванню у зв`язку із його невмотивованість та незаконністю…» відхиляються колегією суддів як такі, що побудовані на концепції негативного доказу, оскільки не містять посилань (окрім посилань на набрання чинності рішення у справі №  916/3144/22) на будь-які докази, які мали бути подані на підтвердження вищезазначених обставин, які входять до предмету доказування у даній справі. При цьому посилання скаржника на вищенаведені правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду носять характер вібіркового цитування змісту тексту постанов  без урахування контексту спірних правовідносин, а тому є  помилкою вибіркових доказів (приховування доказів, помилка неповних доказів) є актом вказівки на окремі випадки або дані, які, здається, підтверджують певну позицію, ігноруючи значну частину даних, які їй суперечать.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Враховуючи вищевикладене,  керуючись принципом диспозитивності щодо періоду з якого відповідач за первісним позовом просить звільнити його від сплати оренди (16.05.2022р.) колегія суддів доходить висновку, що надані ТОВ «АТБ – Маркет» докази на підтвердження наявності з 16.05.2022р. обставин, визначених п.3.10 договору та частини  6 статті 762 Цивільного кодексу України є більш вірогідними, ніж декларативні заперечення скаржника проти цих доказів.
Оскільки ТОВ «АТБ – Маркет» не оспорюється правильність висновків суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь Фізичних осіб-підприємців Аксентьєвої Наталі Юріївни та Гущиної Олени Євгенівни по 98 050 грн. 79 коп  та судового збору в сумі по 1470 грн. 76 коп на кожного з позивачів за первісним позовом, відповідні висновки в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється колегією суддів. 
Висновок суду першої інстанції в частині наявності підстав для відмови в задоволені решти частини заявлених Фізичними особами-підприємцями Аксентьєвою Н.Ю. та Гущиною О.Є. до ТОВ «АТБ – Маркет» визнається колегією суддів таким, що відповідає фактичним обставинами справи. 
Предметом зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до фізичної особи - підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни є 348 625 грн. без ПДВ, сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць. З Гущиної Олени Євгенівни, відповідно  348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди.
В якості підстав позову позивач за зустрічним позовом посилається на наступне: « …
І.          ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1.1.           22.12.2021 р. між ФОП Аксентьєвою Н.Ю. і ФОП Гущиною О.Є. як Орендодавцями та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» як Орендарем строком на 15 років було укладено договір оренди нерухомого майна (далі за текстом - договір оренди), за яким ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» орендувало об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 265 (надалі - «об`єкт оренди»).
Акт приймання-передачі об`єкту оренди було підписано між сторонами 28.12.2021 р., а право оренди за ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано 22.12.2021 р., що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2021 р. за № 291869717.
1.2.          Відповідно до п 3.1.1 договору оренди розмір орендної плати в місяць (з урахуванням індексації) за період, починаючи з першого календарного дня після закінчення пільгового періоду, передбаченого пунктом 3.7 цього договору (тобто, з 29.08.2022 р.) та до 31.12.2023 р. включно складає суму 348 625 (триста сорок вісім тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. без ПДВ.
Відповідно до п. 3.5 договору оренди орендна плата за передостанній та останній місяць оренди у розмірі 697 250,00 (шістсот дев`яноста сім тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп., без ПДВ, сплачується авансом протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня передачі Майна Орендарю за актом прийому-передачі, та індексації не підлягає.
В передбачені п. 3.5 договору оренди строки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» сплатило на користь відповідачів за зустрічним позовом вищезазначену суму грошових коштів авансом за передостанній та останній місяці оренди, що підтверджується платіжними дорученнями від 10.01.22 р. № 264660, № 264661, № 264694 та № 264695 на загальну суму 697 250,00 грн.
1.3.           16.05.2022 р. об`єкт оренди було пошкоджено у зв`язку із потраплянням боєприпасів в результаті бойових дій внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.
Факт пошкодження об`єкту оренди у зв`язку із потраплянням боєприпасів в результаті бойових дій, а також неможливість використання об`єкту оренди з 16 травня 2022 року за цільовим призначенням, підтверджується:…
… Всі вищенаведені докази додаються до цього зустрічного позову та беззаперечно підтверджують, що об`єкт оренди був пошкоджений 16.05.2022 р. внаслідок обстрілу з боку рф та не міг використовуватись ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» згідно договору оренди від 22.12.2021.
1.4.           07.09.2022 р. ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на підставі п. 9.4 договору оренди відправило на адреси ФОП Аксентьєвої Н.Ю. та ФОП Гущиної О.Є. лист за вих. № М-2022-3241 про розірвання договору, який було отримано ФОП Аксентьєвої Н.Ю. 12.09.2022 р. та ФОП Гущиної О.Є. 13.09.2022 р., та в якому повідомлено Орендодавців про пошкодження об`єкту оренди внаслідок обстрілу та зазначено наступне: «Враховуючи вищенаведене та положення п. 9.4. діючого договору оренди, повідомляємо Вас про розірвання договору оренди з 07.01.2023 р.». До матеріалів справи додаються докази надсилання та отримання даного листа (поштові чеки, накладні, повідомлення про вручення, роздруківки із сайту поштового сервісу).
В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди ТОВ «АТБ- МАРКЕТ» було припинено 07.01.2023 р. у зв`язку із розірванням договору оренди на підставі п. 9.4 договору оренди, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №340270576 від 25.07.2023 р. та листом від 10.08.2023 р., виданим на ім`я ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» державним реєстратором речових прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Дніпровського МНО Коваленко Л.О.
Отже, договір оренди був припинений 07 січня 2023 р„ що підтверджується вищенаведеним доказами.
1.5.          Повернення ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» нерухомого майна із оренди було здійснено у відповідності до вимог п. 7.3 договору оренди, яким передбачено, що у випадку нез`явлення Орендодавців для прийняття Майна від Орендаря у день вказаний Орендарем у повідомлені про розірвання договору, Орендар має право скласти акт приймання-передачі майна (повернення Майна Орендодавцю) за участю незалежної організації.
Виходячи з того, що 07.01.23 р. Орендодавці не з`явилися для прийняття об`єкти від Орендаря (хоча були повідомленні належним чином), згідно п. 7.3 договору оренди, акт приймання-передачі про повернення Орендарем Орендодавцям об`єкту оренди був складений за участю незалежної організації - ТОВ «ДІКОР-БУД».
Отже, об`єкт оренди 07.01.2023р. був повернутий Орендарем Орендодавцям у повній відповідності до умов договору від 22.12.2021 р.
II.          ПРАВОВІ ПІДСТАВИ ДЛЯ ЗВІЛЬНЕННЯ ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» ВІД СПЛАТИ ОРЕНДНОЇ ПЛАТИ ЗА ДОГОВОРОМ ОРЕНДИ ВІД 22.12.2021 Р.
2.1.          Відповідно до п. 3.10. договору: «Орендар звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого Майно не могло бути використано ним за цільовим призначенням через обставини, які перешкоджають такому використанню майна Орендарем та/або створюють загрозу життю та/або здоров`ю працівників Орендаря та\або загрозу майну орендаря. Такими обставинами зокрема є... війна, антитерористичні операції, військові та/або бойові дії будь- якого характеру, громадські заворушення, масове безладдя, діяльність бандформувань, терористичних груп) організацій, бойовиків, тощо... ».
Аналогічна норма міститься у ч. 6 ст. 762 ЦК, відповідно до якої: «Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає».
ТОВ «АТБ-Маркет» також просить врахувати існуючу судову практику Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України під час розгляду питання про наявність підстав для звільнення Орендаря від сплати орендної плати, згідно правових висновків яких:
-          підставою для застосування норми частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством (п. 6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 910/7495/16; аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 р. у справі № 914/1248/18, від 21.09.2021 р. у справі № 910/13158/20, від 20.10.2021 р. № 911/3067/20);
-          якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі наведеної правової норми він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати (п. 5.45 постанови Верховного Суду від 20.06.2023 р. по справі № 904/2470/22; подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 12.04.2023 у справі N 910/14244/20, від 07.12.2022 у справі N911/1064/21).
В даному випадку, ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з 16.05.2022 р. не могло використовувати об`єкт оренди за його цільовим призначенням (яке визначено п. 1.6 договору оренди), відповідно ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» звільняється від сплати орендної плати за весь період неможливості використання об`єкту оренди, оскільки об`єкт оренди як був 16.05.2022 р. пошкоджений та став непридатним для використання, так залишається в такому стані дотепер; вказані факти, як ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» зазначав раніше в цьому зустрічному позові (п. 1.3), доведені, в тому числі, висновком судової будівельно-технічної експертизи, актом про пожежу та листом Управління ДСНС в Миколаївській області тощо.
2.2.          Крім того, вважаємо за необхідне зауважити, що згідно ч. 1 ст. 323 ЦК України: «Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом».
Верховний Суд у своїй постанові від 22 вересня 2021 року у справі N 207/3254/18 вказав: «Суть правила про ризик випадкового знищення або пошкодження речі, яка передана в найм, зводиться до того, що: (а) коли майнові втрати (знищення чи пошкодження) настають за відсутності вини наймача або наймодавця, то за загальним правилом покладаються на власника (наймодавця).
Оскільки майно пошкоджено без вини та з незалежних від Орендаря (ТОВ «АТБ- МАРКЕТ») причин, договором не покладено на Орендаря обов`язок нести ризик випадкового знищення або пошкодження майна, то відповідні майнові втрати покладаються виключно на Орендодавців.
2.3.          Доцільно зазначити, що згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України «Вірогідність доказів»: «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування».
Отже, як можна побачити в цій справі ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» надало цілу низку доказів на підтвердження неможливості використання об`єкту оренди та підстав звільнення Орендаря від сплати орендної плати, зокрема: акт про пожежу, офіційну відповідь ГУ ДСНС у Миколаївській області, Сертифікати ТПП про настання форс-мажорних обставин, висновок судової будівельно- технічної експертизи, фото- та відео-докази, різні акти обстеження, пояснення свідків тощо.
Щодо позиції ФОП Аксентьєвої Н.Ю. та ФОП Гущиної О.Є., то варто сказати, що останні взагалі не надали будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи та докази ТОВ «АТБ-МАРКЕТ».
Просимо суд застосувати принцип вірогідності доказів та визнати встановленим факт неможливості використання Відповідачем об`єкту оренди через обставини, які від ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» не залежать, що є законною підставою для звільнення Орендаря від сплати орендної плати.
III.          ПІДСТАВИ ДЛЯ ПОВЕРНЕННЯ ОРЕНДОДАВЦЯМИ СПЛАЧЕНИХ ТОВ «АТБ- МАРКЕТ» АВАНСОМ ГРОШОВИХ КОШТІВ В ЯКОСТІ ОРЕНДНОЇ ПЛАТИ ЗА ПЕРЕДОСТАННІЙ ТА ОСТАННІЙ МІСЯЦЬ ОРЕНДИ ЗА РОЗІРВАНИМ ДОГОВОРОМ ОРЕНДИ ВІД 22.12.2021 Р.
3.1.          Відповідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.
Вказаний правовий висновок, в тому числі щодо можливості стягнення грошових коштів, отриманих в якості авансу на підставі укладених між сторонами договорів, які згодом були розірвані (припинені), на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, викладений в постанові Верховного Суду від 24.11.2021 р. у справі № 910/17235/20…» .
Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що підставою позову є юридичні факти, які наводяться позивачем на обґрунтування своєї матеріально-правової вимоги, а саме факти, які мають значення для судового захисту суб`єктивного цивільного права.
Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і докази, що підтверджують позов. Підстави позову, які підтверджують, що спірне право належить позивачу, а на відповідача покладено певні обов`язки, становлять активну підставу. До їх складу входять також факти, які обґрунтовують належність доказів до справи, те, що позивач і відповідач є суб`єктами прав та обов`язків спірних правовідносин. Пасивну підставу позову становлять факти, з яких вбачається, що відповідач вчинив дії, спрямовані на заперечення права позивача або утвердження за собою права, яке йому не належить. Ці факти обґрунтовують потребу подання позову та захисту прав чи інтересів позивача. Вони свідчать, що право позивача порушене, оспорене чи невизнане, є загроза його порушення чи потреба у зміні існуючих між сторонами правовідносин. 
Враховуючи, вищевикладене, доводи апеляційної скарги в частині того, що : «…судом першої інстанції було неправомірно прийнято до провадження зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до первісних Позивачів про стягнення на користь первісного Відповідача коштів за договором оренди. При цьому таке стягнення вже було предметом розгляду іншої справи, а саме - 916/3144/22.
В зустрічному позові Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» просить стягнути з фізичної особи - підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни 348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди та з Гущиної Олени Євгенівни 348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди.
В підтвердження своєї позиції ТОВ «АТБ-маркет» посилається на неможливість використовувати ним орендоване приміщення а також на нібито наявність підстав для звільнення орендаря від сплати орендної плати та як наслідок - необхідність у стягненні з Позивачів за первісним позовом авансу, сплаченого ТОВ «АТБ-маркет» на користь останніх.
У провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа 916/3144/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ- маркет» до Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни та Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни про розірвання Договору оренди та стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 16 травня 2023 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «АТБ-маркет» повністю.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12 липня 2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» на вказане рішення суду першої інстанції було залишено без задоволення та залишено в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2023 року по вказаній справі було закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «АТБ-маркет» та залишено в силі рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду.
Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ- маркет» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн вже були предметом розгляду у суді по справі 916/3144/22 та за вказаними позовними вимогами наявне судове рішення, яке набрало законної сили.
Мотивуючи зустрічну позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ- маркет» зазначає, що тепер підставою для стягнення коштів є зовсім інші обставини та докази, які надаються до зустрічної позовної заяви.
Проаналізувавши зміст зустрічної позовної заяви, можна побачити, що зміст відзиву за первісним позовом та зміст зустрічного позову є надзвичайно схожими, а докази, які додаються первісним Відповідачем по справі - ідентичними.
У зв`язку із тим, що судами при розгляду справи 916/3144/22 не було прийнято до уваги лист-повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» про розірвання договору від 07.09.2022 року, первісний Відповідач вирішив на підставі вказаного листа повторно заявити ті ж позовні вимоги, що були заявлені ним раніше, однак надаючи до суду інший перелік доказів, називаючи це вже іншими підставами такого позову.
Окрім того, ТОВ «АТБ-маркет», заявляючи зустрічний позов аналогічно його позиції при зверненні до Господарського суду Одеської області по справі 916/3144/22, в силу недостатності аргументів намагається застосувати принцип contra factum proprium («суд знає закони») та вважає, що суд повинен самостійно підібрати правову кваліфікацію до правовідносин, які склались між сторонами у вказаному спорі, фактично вимагаючи від суду задовільнити позовні вимоги, самостійно обравши норми права, які могли б бути застосовані в конкретному випадку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевказане, вважаємо, що провадження по справі 904/5280/23 в частині розгляду зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн - орендної плати за останній та передостанній місяці оренди підлягає закриттю у зв`язку із:
-          Наявністю рішення суду із тими самими сторонами (за позовом ТОВ «АТБ-маркет» до Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни, Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни) - справа 916/3144/22
о Господарський суд Одеської області ( рішення від 16 травня 2023 року);
о Південно-західний апеляційний господарський суд (постанова від 12 липня 2023 року)
о Верховний Суд у складі Касаційного Господарського суду (Ухвала від 28 вересня 2023 року)
-          Той самий предмет позову - стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн - орендної плати за останній та передостанній місяці оренди;
-          Ті самі підстави стягнення з Фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни грошових коштів у розмірі 348 625 грн, стягнення з Фізичної особи- підприємця Гущиної Олени Євгенівни грошових коштів у розмірі 348 625 грн - орендної плати за останній та передостанній місяці оренди - неможливість використовувати орендоване приміщення, наявність форс-мажорних обставин, підстави для нібито звільнення орендаря від сплати орендної плати
Вказані обставини також були повністю проігноровані судом першої інстанції, в рішенні суду не було надано жодних мотивів стосовно прийняття чи відхилення аргументів первісних Позивачів, також не було прийнято жодних інших ухвал про закриття провадження у справі і частині розгляду зустрічних позовних вимог чи ухвали про відмову в задоволенні клопотання представника Позивачів.
Проаналізувавши вищевказані обставини справи та дії суду першої інстанції, можна дійти висновку, що суд першої інстанції діяв упереджено стосовно первісних Позивачів у справі, що проявляється у незадоволенні клопотань представника первісних Позивачів про розгляд справи в режимі відеоконференції власними засобами поза межами приміщення суду у зв`язку із значною територіальною віддаленістю адвоката Ляха Романа Миколайовича.
          При цьому, представник ТОВ «АТБ-маркет» при розгляді справи 916/3144/22 завжди брав участь у судових засіданнях всіх інстанції виключно за допомогою засобів відеозв`язку у зв`язку із його територіальною віддаленістю від міста Одеса.
Позивачі вважають такі дії Господарського суду Дніпропетровської області дискримінативними та такими, що обмежують доступ до правосуддя сторони Позивачів, що є неприпустимим в умовах правового режиму воєнного стану, постійних ракетних обстрілів…» відхиляються колегією суддів як такі, що грунтуються на помилковому тлумаченні апелянтом підстав зустрічного позову, а клопотання про закриття провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог про стягнення з фізичної особи - підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни 348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди та з Гущиної Олени Євгенівни 348 625 грн. без ПДВ, яка була сплачена ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в якості орендної плати за передостанній та останній місяць оренди підлягає відхиленню .
З урахуванням вищевставнолених фактичних обставин справи щодо розірвання в силу частини  3 статті 651 Цивільного кодексу України та п.9.4 Договору оренди майна від 22.12.2021р., укладений між сторонами даної справи з 07.01.2023р., з 16.05.2022 р. позивач за зустрічним позовом був позбавлений можливості користуватись нерухомим майном відповідно до укладеного договору оренди від 22.12.2021 р. з незалежних від ТОВ «АТБ-МАРКЕТ » причин та , відповідно, був з 16.05.2022 р. звільненим від сплати орендної плати за договором оренди від 22.12.2021 р. на підставі приписів п. 3.10 договору оренди та ч. 6 ст. 762 ЦК України, повернувши 07.01.2023 р. нерухоме майно в порядку, визначеному п. 7.3 Договору, Відповідно, не використана орендна плата за передостанній та останній місяці оренди (листопад, груднень 2022року)  в сумі 697 250,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів за зустрічним позовом в порядку статті 1212 ЦК України, оскільки в спірний період часу (з 16.05.2022р. по 07.01.2023р.)  орендна плата не підлягала нарахуванню, а договір оренди є розірваним  в силу вищенаведених причин.
Відповідно, місцевим господарським судом правомірно стягнуто з фізичної особи-підприємця Аксентьєвої Наталі Юріївни  та з фізичної особи-підприємця Гущиної Олени Євгенівни , відповідно, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" по  348 625 грн. та витрати зі сплати судового збору по   5 229 грн. 38 коп пропорційно до задоволених позовних вимог.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі №904/5280/23 підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції даної постанови, а апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни на нього підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гущиної Олени Євгеніївни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі №904/5280/23 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі №904/5280/23 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови.
В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі №904/5280/23     залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.01.2025.

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                          О.В. Чус