ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 670/839/24
Провадження № 33/820/189/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., адвоката Бойка М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Бойка Михайла Дмитровича на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 02.11.2024 о 17 год. 42 хв. в с. Ломачинці по вул. Гагаріна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», ARAM-3576 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі адвокат Бойко М.Д. просить постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
На думку апелянта вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд надав невірну оцінку фактичним обставинам справи та не дав відповідної оцінки доказам.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги обґрунтування, викладені у клопотанні та в усних зауваженнях захисника щодо закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, а саме:
-якими доказами керувався суд щодо встановлених фактів дотримання поліцейським алгоритму дій при огляді апелянта на визначення стану алкогольного сп`яніння;
-який спеціальний прилад мав використовуватися поліцейським для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;
-яким чином судом встановлено факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я при відсутності у матеріалах справи направлення водія, до якого саме закладу охорони здоров`я інспектор мав везти водія (у найближчий чи ні);
-коли, ким і за яких умов складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення (разом із розписками, що маються у матеріалах справи) і проводилися інші необхідні дії з оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, як того вимагає Інструкція з оформлення матеріалів адміністративних правопорушень в органах поліції (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015р. №1376).
       Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився. Неявка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП.  
Заслухавши пояснення адвоката Бойка М.Д., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №669570 від 02.11.2024, 02.11.2024 о 17 год. 42 хв. в с. Ломачинці по вул. Гагаріна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», ARAM-3576 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №669570 від 02.11.2024; 
- актом огляду на стан сп`яніння; 
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; 
- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 КУ та ст.268 КУпАП;
- відеозаписом події.
Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги обґрунтування, викладені у клопотанні та в усних зауваженнях захисника щодо закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення є непереконливими.
Як вбачається із матеріалів справи, зазначене було предметом розгляду судом першої інстанції, із висновками якими погоджується апеляційний суд.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом. Суд вважає, що відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки підтверджують як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 02.11.2024 о 17 год. 42 хв. не керував транспортним засобом, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому їх слід вважати обраною тактикою захисту та намаганням ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Що стосується тверджень апелянта про те, що працівники поліції не проінформували ОСОБА_1  про те, який спеціальний прилад мав використовуватися поліцейським для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що не повідомлення працівниками поліції про порядок застосування спеціального технічного засобу є порушеннями вимог зазначеної Інструкції лише у випадку надання згоди водія транспортного засобу на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці чи в закладі охорони здоров`я. З огляду на те, що ОСОБА_1  відмовився від проходження такого огляду, то працівник поліції і не повинен був його інформувати про вищезазначене.
       Незначні неточності в фіксації часу на відеофайлах з нагрудних камер патрульних поліцейських, на які посилався адвокат Бойко М.Д. під час апеляційного розгляду, апеляційний суд розцінює як помилки технічного характеру в роботі камери. Події правопорушення, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення 02.11.2024, в повній мірі відображені на відеозаписах, доданих до матеріалів справи. Тому дані неточності ніяким чином не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, та не впливають на законність оскаржуваного судового рішення.
Посилання апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія до медичного закладу, оскільки направлення водія на медичний огляд складається у тому випадку, коли особа погоджується на його проходження, а зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відсутність направлення для його проведення не має правового значення та не може свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Не заслуговують на увагу і вимоги про те, що ОСОБА_1 невідомо про те коли, ким і за яких умов складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення (разом із розписками, що маються у матеріалах справи) і проводилися інші необхідні дії з оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, оскільки з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не погодився на огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку та не бажав ознайомитись з матеріалами про адміністративне правопорушення.
Тож, апеляційний суд не вбачає у діях суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи, доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст. 7, 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. 
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
               Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
               На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
       Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бойка М.Д. - без задоволення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького        
       апеляційного суду                                                    Володимир БАРЧУК