ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 лютого 2025 року 	 	справа № 340/10367/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі №340/10367/23 (суддя Хилько Л.І.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С.А. Енерджі» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «С.А. Енерджі»  (далі позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач) від 17.07.2023 №00053620705 про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності в сумі 21  126  310,42 грн..
Рішенням від 01 травня 2024 року Кіровоградський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив, визнав протиправним та скасував оскаржене позивачем рішення відповідача.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні  позовних вимог.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що спірним податковим повідомленням-рішенням № 00053620705 від 17.07.2023 року нараховано позивачу пеню за порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів. Відповідачем було встановлено, що на виконання укладеного з позивачем зовнішньо-економічних договору (контракту) іноземним суб`єктом господарської діяльності порушено граничні строки розрахунків (поставки сонячних фотогальванічних модулів RCM-640-SDMT під торговою маркою «RECOM»), які встановлено Національним банком України. Компанією - нерезидентом REСOM ITALIA SRL здійснено поставку товару на виконання умов по Контракту № 20220223-001 від 23.02.2022 року, укладеного з ТОВ «ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС», натомість умови по Контракту № 2011207-001 від 13.12.2021 року, укладеного між компанією - нерезидентом REСOM ITALIA SRL з ТОВ «С.А. ЕНЕРДЖІ»  не виконано.
Під час перевірки контролюючим органом було встановлено, що суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності (позивач у справі) не отримував у Центральному органі виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, Висновки щодо продовження граничних строків розрахунків, за операцією з імпорту товарів по Контракту №2011207-001 від 13.12.2021 року. Довідки (сертифікати) щодо наявності форс-мажорних обставин, видані уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов Контракту № 2011207-001 від 13.12.2021 року не надавались.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «С.А. ЕНЕРДЖІ» не зверталось до судових органів про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання умов зовнішньо-економічного Контракту № 2011207-001 від 13.12.2021 року.
Господарська операція між позивачем та ТОВ «Енергобуд-СПМ Плюс» за договором № 20220418 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.04.2022 року проведено між резидентами та в межах митної території України, а тому такі операції не є операціями з експорту або імпорту товарів. Зобов`язання перед позивачем, які виникли за наслідком здійснення операції з імпорту товару в Україну, та зобов`язання позивача, які виникли за наслідком здійснення господарської операції між двома резидентами України на митній території України, не можуть зараховуватися як зустрічні однорідні вимоги, згідно пп. 5 п. 10 розділу III Інструкції №7.
Окрім того, відповідач у скарзі вказує, що на пеню, нараховану відповідно до Закону №2473, не поширюються положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ. При цьому норми Закону №2473 та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби(СОVID-19). Висновки суду в цій частині зроблено з порушенням норм матеріального права.
Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, просили скаргу задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що вважає рішення у справі законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги відповідача безпідставними.
Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 грудня 2021 року між резидентом - Товариством з обмеженою відповідальністю “С.А. ЕНЕРДЖІ” та нерезидентом RECOM ITALIA SRL (Італія) укладено контракт № 20211207-001, згідно якого RECOM ITALIA SRL (Продавець) взяло на себе зобов`язання продати, а ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” (Покупець) купити сонячні фотогальванічні модулі RCM-640-SDМТ під торговою маркою “RECOM” (Товар), асортимент, ціна, кількість товару, строк та умови поставки вказані в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Контракту. Загальна ціна товару по Контракту складає 1 262 312,06 Євро. Умови поставки та умови оплати розуміються як такі: СІР Одеса - порт (INCOTERMS 2020) для морських перевезень. Покупець повинен сплатити передоплату у розмірі 35% від загальної суми Контракту, яка має бути зарахована на банківський рахунок Продавця протягом трьох тижнів з дати підписання Контракту. Балансовий платіж 65% сплачується протягом трьох робочих днів після отримання копії ВL (пункти 1.1., 2.1., 3.1. Контракту) (т.1, а.с.34-38).
Всього сума Контракту становить 1 262 312,06 євро (еквівалент в гривні 40 668 103, 30).
На виконання умов Контракту №20211207-001 від 13.12.2021 року ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” перерахувало нерезиденту RECOM ITALIA SRL попередню оплату, зокрема,                  25 січня 2022 року в розмірі 441 809, 22 євро (еквівалент в гривні 14 164 138,51), 26 січня 2022 року в розмірі 820 502,84 євро (еквівалент в гривні 26 503 964,79).
Згідно з умовами Специфікації, Продавець повинен був поставити Товар Покупцю до 12 календарного тижня 2022 року, тобто до 26 березня 2022 року (т.1, а.с.29-40).
23 лютого 2022 року між резидентом ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” та між нерезидентом RECOM ITALIA SRL (Італія) укладено Контракт № 20220223-001, згідно з яким RECOM ITALIA SRL (Продавець) зобов`язується продати, а ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС”(Покупець) зобов`язується купити сонячні фотогальванічні модулі RCM-640-SDМТ під торговою маркою “RECOM”. Асортимент, ціна, кількість товару, строк та умови поставки вказані в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Контракту. Загальна ціна товару по Контракту складає 1 262 312, 06 Євро (т.1, а.с.50-53). 
Умови поставки та умови оплати розуміються як такі: ЕХW Роттердам митний склад (INCOTERMS 2020). Покупець повинен провести оплату за товар у розмірі 100% в строк до 23.02.2023 року.(пункти 1.1., 2.1., 3.1. Контракту).
18 квітня 2022 року між ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” та ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” укладено договір №18042022 про відступлення права вимоги, за яким ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” (Первісний кредитор) передав ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” (Новий кредитор) право вимоги щодо поставки Товару на суму 1 262 312,06 євро за Контрактом № 20211207-001 від 13 грудня 2021 року (пункт 1.1. Договору) (т.1, а.с.41-44).
Згідно пункту 2.1. Договору № 18042022, за відступлення права вимоги за цим Договором, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору винагороду у розмірі 1 262 312,06 євро в строк до 31 грудня 2023 року.
18 квітня 2022 року між резидентом ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” та нерезидентом RECOM ITALIA SRL (Італія) було укладено Договір №20220418 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з умовами якого сторони, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування зустрічних однорідних вимог, що випливають з Контракту  № 20220223-001 від 23 лютого 2022 року по якому ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” є боржником, а RECOM ITALIA SRL (Італія) - кредитором, та Контракту №20211207-001 від 13 грудня 2021 року, по якому, після підписання договору про відступлення права вимоги №18042022, RECOM ITALIA SRL (Італія) є боржником, а ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” кредитором (т.1, а.с.59-62).
27 липня 2022 року Сторонами по Контракту № 20220223-001 підписано додаткову угоду, якою змінено умови поставки з ЕХW Роттердам митний склад на ЕХW Роттердам. Згідно з умовами Специфікації, поставка товару мала відбутись протягом 22-23 календарного тижня 2022 року, тобто в період з 29 травня до 11 червня 2022 року, проте пунктом 4.2. даного Контракту передбачена можливість дострокового відвантаження Товару. Фактично поставка товару до ЕХW Роттердам була здійснена в кінці березня 2022 року (т.1, а.с.58).
Державною податковою службою України листом від 24.02.2023 року № 4218/7/99-00-07-05-02-07 надано інформацію про виявлені НБУ факти порушення резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, а саме про порушення ТОВ “С.А.ЕНЕРДЖІ” строків розрахунків по контракту від 13.12.2021 року № 20211207-001 (т.1 а.с.184-185).
ГУ ДПС у Кіровоградській області надіслано письмовий запит на підприємство від 14.03.2023 №441/12/11-28-07-05-02 щодо надання письмових пояснень та їх документального підтвердження про взаємовідносини з нерезидентом по зовнішньоекономічному контракту від 13.12.2021 року №20211207-001 (дата здійснення операції - 25.01.2022, 26.01.2022 року) (т.1, а.с.211).
Листом від 05.04.2023 року ТОВ “С.А.ЕНЕРДЖІ” надало контролюючому органу відповідь на письмовий запит (т.1, а.с.212).
На підставі направлень від 06.06.2023 року № 1365 та № 1366, виданих Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, посадовими особами контролюючого органу, відповідно наказу № 692-п, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 та п.п. 69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “С.А.ЕНЕРДЖІ” (код ЄДРПОУ 38693108) з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по контракту від 13.12.2021 року № 20211207-001 (дата здійснення операції - 25.01.2022, 26.01.2022 року) за період з 25.01.2022 року по 14.06.2023 року (т.1, а.с.186-188).
За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки складено акт від 21.06.2023 № 4869/11-28-07-05/38693108 (т.1, а.с.15-28).
Згідно акту перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення позивачем ч.1, ч.3 ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції” від 21.06.2018 № 2473-VІІІ (із змінами та доповненнями), з урахуванням п.21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 (далі - Положення № 5) у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по Контракту № 2011207-001 від 13.12.2021 року, укладеному із компанією - нерезидентом RECOM ITALIA SRL у сумі 441 809,22 Євро. Порушено законодавчо встановлені строки розрахунків на 141 день на  суму 820 502,84 Євро.
У зв`язку із неможливістю вручити акт перевірки уповноваженій особі ТОВ “С.А.ЕНЕРДЖІ” його примірник направлено засобами поштового зв`язку на юридичну адресу позивача (т.1, а.с.15).
На підставі висновків акту перевірки 17 липня 2023 року ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення - рішення №00053620705, яким позивачу нараховано пеню в розмірі 21 126 310,42 грн. (т.1, а.с.29-32, 189-192).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення №00053620705 від 17.07.2023 року  протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.
 Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржене позивачем рішення відповідача, вказав, що валютним законодавством передбачено можливість зняття експортної операції з контролю (завершення здійснення банком валютного нагляду) через припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом як шляхом їх виконання, так і у разі припинення зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги та зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності умов, передбачених п.п.6 п.9 та п.п.5 п.10 розділу III Інструкції №7. При цьому, виконання зобов`язань резидента України перед нерезидентом за зовнішньоекономічним контрактом шляхом зарахування зустрічних грошових вимог за наявності належним чином оформлених документів є підставою для зняття банком із контролю експортно-імпортної операції. 
Оскільки зобов`язання по Контракту №20211207-001 від 13.12.2021 року припинились зарахуванням зустрічних однорідних вимог, обов`язок при проведенні імпортної операції забезпечити надходження товару у законодавчо визначені терміни у ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” був відсутній.
Крім того, суд виснував, що у контролюючого органу відсутні підстави для нарахування Товариству у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме з 01.01.2021 по 15.11.2022, пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення, з огляду на наступне 
Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону України “Про валюту і валютні операції” від 21.06.2018 №2473-VIIІ (далі також - Закон №2473-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення (частина 8 статті 16 Перехідні положення Закону №2473-VIII).
За правилами частини 3 статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Приписами частини 5 статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Існує числена судова практика (зокрема, правові позиції Верховного Суду у постановах від 31.01.2020 у справі № 1340/3649/18, від 29.12.2021 у справі № 826/17678/15) з питання тлумачення норм ч. 4 ст. 6, ч. 1 ст. 14 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.91 № 959-XII, ст.ст. ч. 1 ст. 598, 627, 628 Цивільного кодексу України, статті 203 Господарського кодексу України), що залік (або зарахування) зустрічних однорідних вимог контрагентів є одним із законних засобів врегулювання сторонами своїх взаємних зобов`язань. Водночас, для проведення зарахування необхідна сукупність певних умов, а саме: вимоги повинні бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами) та однорідними (як правило, йдеться про взаємні вимоги грошових сум в одній і тій самій валюті); має настати строк виконання за всіма зустрічними вимогами. Зарахування є односторонньою операцією, для якої достатньо заяви однієї сторони. Проте, воно може здійснюватися за згодою обох сторін - у разі підписання ними угоди про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
Відповідно, зарахування вважається вчиненим із дати підписання заяви однією стороною або угоди - обома.
Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що випадки, у яких суб`єктам господарювання забороняється припиняти зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, мають бути визначені виключно в законах України. Однак, жодних обмежень на використання такого способу розрахунку за зовнішньо-економічними операціями законами України не передбачено.
Таким чином, спеціальними законами, зокрема, Законом №959-XII, Цивільним та Господарським кодексами України не заборонено, а окремими з них - навіть прямо передбачено зарахування зустрічних однорідних вимог як вид припинення зобов`язання за зовнішньоекономічними договорами.
Верховний Суд вказував, що чинним законодавством не заборонено та не обмежено законні форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що не передбачають, власне, надходження іноземної валюти на рахунок резидента. При цьому, виконання зобов`язань резидента України перед нерезидентом за зовнішньоекономічним контрактом шляхом зарахування зустрічних грошових вимог за наявності належним чином оформлених документів є підставою для зняття банком із контролю експортно-імпортної операції. 
Судом встановлено, що зовнішньо-економічний контракт №20211207-001 був укладений 13.12.2021 року між ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” (Покупець) та Фірмою RECOM ITALIA SRL (Італія) (Продавець). Предметом Контракту № 20211207-001 є поставка Товару на умовах, викладених в Специфікаціях, що є невід`ємною його частиною. Відповідно до Специфікації сторони погодили поставку товару на загальну суму 1 262 312,06 євро в строк до 26 березня 2022 року.
Позивач оплатив товар на умовах, що зазначені в Контракті.
Так, позивач перерахував нерезиденту RECOM ITALIA SRL:
- попередню оплату 25 січня 2022 року в розмірі 441 809, 22 євро (еквівалент в гривні 14 164 138,51). Граничний строк розрахунків за вказаною операцією з імпорту товарів настає 24.01.2023 року;
- 26 січня 2022 року в розмірі 820 502,84 євро (еквівалент в гривні 26 503 964,79). Граничний строк розрахунків за вказаною операцією з імпорту товарів настає 25.01.2023 року.
Згідно з умовами Специфікації, Продавець повинен був поставити Товар Покупцю до 12 календарного тижня 2022 року, тобто до 26 березня 2022 року (т.1, а.с.29-40).
18 квітня ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” та ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” уклали договір №18042022 про відступлення права вимоги, за яким новим покупцем за Контрактом                              № 20211207-001 стало ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” ( т.1 а.с. 41-44).
Згідно пункту 2.1. Договору № 18042022, за відступлення права вимоги за цим Договором, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору винагороду у розмірі 1 262 312,06 євро в строк до 31 грудня 2023 року.
18 квітня 2022 року між резидентом ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” та нерезидентом RECOM ITALIA SRL (Італія) було укладено Договір №20220418 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з умовами якого сторони, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування зустрічних однорідних вимог, що випливають з Контракту  № 20220223-001 від 23 лютого 2022 року, по якому ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” є боржником, а RECOM ITALIA SRL (Італія) - кредитором, та Контракту №20211207-001 від              13 грудня 2021 року, по якому, після підписання договору про відступлення права вимоги №18042022, RECOM ITALIA SRL (Італія) є боржником, а ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” кредитором (т.1, а.с.59-62).
27 липня 2022 року Сторонами по Контракту № 20220223-001 підписано додаткову угоду, якою змінено умови поставки з ЕХW Роттердам митний склад на ЕХW Роттердам. Згідно з умовами Специфікації, поставка товару мала відбутись протягом 22-23 календарного тижня 2022 року, тобто в період з 29 травня до 11 червня 2022 року, проте пунктом 4.2. даного Контракту передбачена можливість дострокового відвантаження Товару. Фактично поставка товару до ЕХW Роттердам була здійснена в кінці березня 2022 року (т.1, а.с.58).
Позивачем до перевірки надавалися митні декларації, оформлені в режимі типу ІМ40, де “Відправником” виступає BS Logistics DISTIBUTIN CENTRE HELLEMAN B.V. (згідно доповнень до гр.2 митних декларацій “Відправником” є “RECOM ITALIA SRL”), “Одержувачем” товару є ТОВ “ЕНЕРГОБУД - СПМ ПЛЮС” (код 42139215) на підставі яких, здійснена поставка сонячних фотогальванічних елементів зібраних у модуль для отримання електричної енергії, без додаткового обладнання, загально - промислового призначення на загальну суму 1 262 312,06 Євро, по Контракту №20220223-001 від 23.02.2022 року, в тому числі: №UА110110/2022/003396 від 15.06.2022 - на суму 97 100,93 євро або 2 968 084,13 грн., №UА110110/2022/003343 від 15.06.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 003 593,94 грн., №UА10110/2022/003344 від 16.06.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 003 593,94 грн., №UА901020/2022/004400 від 05.07.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 598 249,74 грн., №ИА110110/2022/004330 від 27.07.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 632 691,44 грн., №UА10110/2022/004331 від 27.07.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 632 691,44 грн., №UА110110/2022/004355 від 28.07.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 592 394,56 грн., №UА110110/2022/004357 від 28.07.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 592 394,56 грн., №UА110110/2022/004425 від 01.08.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 592 394,56 грн., №UА10110/2022/004426 від 01.08.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 625 408,87 грн., №UА110110/2022/004452 від 01.08.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 625 408,87 грн., №UА110110/2022/004453 від 01.08.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 625 408,87 грн., №UА110110/2022/004454 від 02.08.2022 - на суму 97 100,93 євро або 3 625 374,15 грн.
Тобто, поставка товару нерезидентом-постачальником відбулася до настання граничних строків розрахунків за вказаними операціями з імпорту товарів. 
З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що валютним законодавством передбачено можливість зняття експортної операції з контролю (завершення здійснення банком валютного нагляду) через припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом як шляхом їх виконання, так і у разі припинення зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги та зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності умов, передбачених п.п.6 п.9 та п.п.5 п.10 розділу III Інструкції №7.
Згідно із п. 6, 7 розділу II Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7, (далі - Інструкція), банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за, зокрема:
- операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;
- імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.
Банк перевіряє операції, не зазначені в підпунктах 1 - 3 пункту 6 розділу II цієї Інструкції, під час настання події (переказу резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента, отримання реєстру МД за відповідною операцією) і надалі банк не здійснює за ними валютний нагляд щодо дотримання резидентом граничного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з вимогами цієї Інструкції.
Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:
1) оформлення МД типу ЕК-10 Експорт, ЕК-11 Реекспорт на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;
2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Відповідно до вимог п. 9 розділу ІІІ зазначеної Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:
1) якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог);
2) у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;
3) у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 Імпорт, IM-41 Реімпорт, ІМ-51 Переробка на митній території, IM-72 Безмитна торгівля, IM-75 Відмова на користь держави, IM-76 Знищення або руйнування (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД);
4) у разі імпорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - після пред`явлення резидентом акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі);
5) у разі імпорту продукції без її увезення на територію України - після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором;
6) у разі заміни кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів - після зарахування на поточний рахунок резидента - нового кредитора в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента-боржника за поставлений резидентом - первісним кредитором товар, та за наявності документів про заміну кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів.
Вимоги підпункту 1 пункту 9 розділу III цієї Інструкції не застосовуються до операцій з експорту, імпорту товарів у разі дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій.
Відповідно до положень статей 627, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК).
Закон №185/94-ВР встановлює тільки одну підставу визнання зобов`язання між резидентом і нерезидентом таким, що припинене, а саме - виконання зобов`язання; разом з тим, це не виключає можливості припинити зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18 зробив висновок, що резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України, а тому перебування таких операцій на валютному контролі саме по собі не спричиняє наслідку у вигляді застосування штрафних санкцій (пені), передбачених статтею 4 Закону №185/94-ВР. Припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є складовою гарантованого Конституцією України права на свободу підприємницької діяльності та може бути обмежено виключно законами України.
У розвиток наведеної правової позиції щодо застосування вищезазначених норм Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.07.2021 у справі №817/1200/15  сформулював такий висновок: у разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами Закону №185/94-ВР для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог.
Оскільки зобов`язання по Контракту №20211207-001 від 13.12.2021 року припинились шляхом відступлення права вимоги та зарахуванням зустрічних однорідних вимог з нерезедентом, обов`язок при проведенні імпортної операції забезпечити надходження товару у законодавчо визначені терміни саме у ТОВ “С.А. ЕНЕРДЖІ” був відсутній, підстави для притягнення позивача (резидента) до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) в спірному випадку відсутні.
Колегія суддів звертає увагу також і на суперечливість висновків контролюючого органу, зроблених у акті перевірки, оскільки висновки викладено з дещо перекрученими фактами щодо обставин укладання позивачем договорів.
Так, за наказом про призначення перевірки, перевірці підлягало питання дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньо економічних операцій по контракту від 13.12.2021 року №20211207-001 за період з 25.01.2022 року по 14.06.2023 року ( т.1 а.с. 14).
На аркуші 7 акту перевірки (т.1 а.с. 22) зроблено висновки, що позивач надав під час перевірки договір від 18.04.2022 року про відступення права вимоги за контрактом №R20211207-001 від 13.12.2021. І далі висновки перевіряючих, що: в договорі від 18.04.2022 року про відступлення права вимоги зазначено договір №R20211207-001, тоді як до перевірки надано контракт №2011207-001. І у підсумку висновки: «перевіркою встановлено порушення ТОВ «С.А. ЕНЕРДЖІ» вимог ч. 1,ч.3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», з урахуванням п.21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по контракту №2011207-001 від 13.12.2021року, укладеному із компанією-нерезидентом   RECOM ITALIA SRL у сумі 441  809,22 Євро із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 141 день та у сумі 820  502,84 Євро із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 141 день. Тобто, висновки стосуються контракту №2011207-001, а не контракту від 13.12.2021 року №20211207-001, який підлягав перевірці за наказом.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення відповідача.            
В той же час колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність у контролюючого органу підстав для нарахування позивачу пені у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), за  порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Так, дійсно, відповідно до абз. 11 пункту 52-1 підрозділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно Законом України “Про валюту і валютні операції”. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
Пеня, передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах, і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі №240/25642/22, та у постанові Верховного Суду від 29.08.2024 року у справі №280/7416/23.
Спірні правовідносини врегульовані спеціальним Законом України “Про валюту і валютні операції”, і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті та операцій з експорту та імпорту товарів.
Хоча доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявних підстав для скасування оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення, проте, колегія суддів вбачає підстави для зміни мотивувальної частини рішення оскільки деякі висновки суду зроблено з помилковим застосуванням норм матеріального права, а в решті рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, відповідно, задовольнити частково.
Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі № 340/10367/23 змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 06.02.2025р..
Повний текст постанови виготовлено 10.02.2025р..
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак