05.03.25
22-ц/812/370/25
Справа № 490/5856/24                                    Головуюча у 1-й інстанції Гуденко О. А.
Провадження № 22ц/812/370/25                 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.

П О С Т А Н О В А
 
Іменем України
5 березня 2025 року                                                                м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючої-судді: Ямкової О. О.,
суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,
із секретарем: Ковальським Є. В.,
за участю: представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою 
Акціонерного товариства (далі АТ) «Кредобанк»
на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Гуденко О. А. у місті Миколаєві о 10 год 00 хв зі складанням повного рішення 23 грудня 2024 року, у справі
за позовом 
АТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 
про стягнення кредитної заборгованості спадкодавця 
зі спадкоємця в порядку прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А: 

У липні 2024 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення 54 450 грн 74 коп. кредитної заборгованості, яка виникла у померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавиці ОСОБА_4 , на підставі укладеного нею за життя кредитного договору з банком. 
В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 12 грудня 2018 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № CL -155140 про надання кредиту на суму 61 000 грн на поточні потреби та з метою рефінансування іншого кредитного зобов`язання на строк до 11 грудня 2023 року та зі сплатою 52,99% річних шляхом зарахування цих кредитних коштів на відкритий у банку транзитний рахунок. 
Між тим, зобов`язання ОСОБА_4 за життя належним чином не виконано та на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 залишався не погашеним борг з кредиту у загальному розмірі 54 450 грн 74 коп., який складається з: 50 281 грн 48 коп. заборгованості за тілом кредиту та 4 169 грн 26 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом. 
Про смерть позичальниці спадкоємцями банк не повідомлено, внаслідок чого про таку обставину товариству стало випадково відомо лише 8 листопада 2021 року. Тому, в цей день банком направлено вимогу-претензію до спадкоємців на адресу Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з проханням відкрити спадкову справу. 
За повідомленням нотаріальної контори, спадкову справу після смерті позичальниці відкрито за зверненням спадкоємців П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, якою 23 жовтня 2021 року видано свідоцтво про право власності на спадщину. Відповіді щодо місця відкриття спадщини та кола спадкоємців банком від Першої та П`ятої Миколаївських державних нотаріальних контор не отримано. 
2 жовтня 2023 року банком направлено претензію-вимогу спадкоємцям позичальниці з проханням сплатити суму заборгованості за кредитним договором, але відповіді знову не отримано. 
Посилаючись на зазначені обставини, банк на свій розсуд звернувся з позовом до відповідачів, як чоловіка та сина позичальниці, виходячи із наявних у нього відомостей та межах строку, встановленого статтею 1281 ЦК України.
Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 липня 2024 року за позовом АТ «Кредобанк» відкрито провадження. Витребувано у П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 . 
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 вважав пред`явлені вимоги необґрунтованими, з огляду на пропуск строку пред`явлення вимоги кредитором його матері, внаслідок чого банк втратив право вимоги до відповідача, як спадкоємця. Зазначав також, що ним успадкована лише 1/6 частина квартири, як спадкового майна, яке на час прийняття спадщини станом на 11 жовтня 2021 року, в цілому, як квартира, оцінена у 328 840 грн, внаслідок чого його частка складає 54 806 грн 67 коп.. В той же час ним вже погашена вимога іншого кредитора - банка в розмірі 30 925 грн в рахунок сплати заборгованості спадкодавиці ОСОБА_4 , яка виникла за договором №500615538, укладеним померлою за життя 5 вересня 2017 року з АТ «Альфабанк».
На відзив відповідача ОСОБА_3 представником позивача надана відповідь, де ним зазначено, що банком пред`явлена вимога до спадкоємців у відповідності до встановленого законом строку - 8 листопада 2021 року шляхом направлення претензії-вимоги до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, у той час як свідоцтво про право на спадщину було видано 23 жовтня 2021 року. Пред`явити вимоги безпосередньо до спадкоємців банк не мав можливості, оскільки йому не було повідомлено жодних їх даних, так як ними не було виконано свій обов`язок повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини.
Посилався також на те, що вартість спадкового майна на час звернення кредитора до суду є значно вищою, ніж визначена у звіті про оцінку, який датований 11 жовтня 2021 року, внаслідок чого банк набув право стягнути заборгованість спадкодавиці в межах вартості її спадкового майна, вартість якого у судових засіданнях повинен доводити відповідач, який є спадкоємцем. Вказав на те, що розмір заборгованості спадкоємцем не оспорений та заперечив стосовно розміру витрат, які відповідач ОСОБА_3 планує витратити на правничу допомогу, вважаючи їх необґрунтованими та завищеними. 
Звернувся з заявою про розгляд справи за відсутності представника банку. 
У жовтні 2024 року до суду надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 .
Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2024 року позов АТ «Кредобанк» задоволено частково, ухвалено про стягнення на користь банка з ОСОБА_3 заборгованість спадкодавиці ОСОБА_4 за кредитним договором CL-155140 від 12 грудня 2018 року у розмірі 23 881 грн 67 коп. Розподілено судові витрати.
В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено. 
При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з наявності підстав для часткового стягнення боргу померлої позичальниці з ОСОБА_3 , як її єдиного спадкоємця, з урахуванням вартості успадкованого ним майна та обсягу виконаних спадкоємцем зобов`язань на користь іншого кредитора, а також відсутності підстав для стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 , яким спадок не прийнято. 
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та без повного дослідження доказів, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, стягнувши кредитну заборгованість спадкодавиці з відповідача ОСОБА_3 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що незважаючи на правильні висновки суду щодо дотримання ним, як кредитором, строку пред`явлення вимог до спадкоємця, суд не звернув увагу на те, що підстави для врахування розміру вартості спадкового майна на час видачі свідоцтва відсутні, оскільки звіт про оцінку майна діє шість місяців. Тому відповідач повинен був довести, що вартість майна, яке він прийняв у спадщину на час розгляду спору є меншою, ніж пред`явленні позивачем вимоги. Також суд безпідставно надав перевагу в отриманні задоволення вимог одного кредитора за рахунок іншого, що призвело до порушення його прав.
Доводів або обґрунтувань стосовно неправильності відмови у задоволенні позовних вимог пред`явлених ним до іншого відповідача ОСОБА_2 не навів, внаслідок чого просив задовольнити його вимоги, що пред`явленні до ОСОБА_5 , фактично погодившись з рішенням суду про відмову у позові до ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 вважав її доводи необґрунтованими, а рішення суду таким, що відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, переважно виходячи з аргументів зазначених ним раніше у відзиві на позовну заяву, зокрема, зазначив, що вартість спадкового майна визначена звітом про його оцінку, внаслідок чого спадкоємець не зобов`язаний здійснювати перерахунок цієї вартості.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
При вирішенні справи судом встановлено, що 12 грудня 2018 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № CL – 155140 на суму 61 000 грн, з яких нею отримано на поточні потреби - 10 839 грн 24 коп. та в рахунок погашення кредитної заборгованості перед ПАТ «Альфа-Банк» за договором №501063118 50 160 грн 76 коп. зі строком кредитування на 60 місяців, до 11 грудня 2023 року, та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 52,99% річних. Умовами договору визначено, що повернення кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів відповідно до графіку платежів на свій поточний рахунок у період з 5 по 12 числа кожного місяця у сумі 2 945 грн (останній платіж 2 911 грн 70 коп.) (а.с.35-37, 38,-39, 40).
Протягом січня 2019 року - квітня 2021 року позичальницею ОСОБА_4 платежі по кредиту зі сплатою відсотків та тіла кредиту вносилися своєчасно. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та нараховані банком платежі за тілом кредиту та відсотками за період з 12 березня по 11 квітня 2021 року не сплатила, внаслідок чого після її смерті залишилося не сплаченими 50 281 грн 48 коп. боргу за тілом кредиту та 4 117 грн 11 коп. боргу зі сплати відсотків за користування ним (а.с.8, 120).
В той же час спадкова справа, після смерті ОСОБА_4 , заведена на підставі звернення 8 липня 2021 року іншого кредитора АТ «Альфа-Банк» за іншими кредитними зобов`язаннями з вимогою до спадкоємців. Ця вимога кредитора сином померлої ОСОБА_3 задоволена 18 жовтня 2021 року шляхом внесення суми в 30 925 грн на рахунок АТ «Альфа-Банк» єдиним платежем (а.с.92), після чого ним подана заява про прийняття спадщини 19 жовтня 2021 року (а.с.116-157).
За матеріалами спадкової справи, після смерті позичальниці відкрилася спадщина у виді частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , за прийняттям якої звернувся єдиний спадкоємець - син спадкодавиці відповідач ОСОБА_3 , якому 23 жовтня 2021 року видано свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку в праві спільної часткової власності за отриманою згодою інших співвласників квартири на визначення частки померлої (а.с.116-157). Інші спадкоємці, що прийняли б спадщину, після смерті ОСОБА_4 відсутні. 
До дня видачі свідоцтва про право на спадщину інші кредитори, зокрема і АТ «Кредобанк», про смерть ОСОБА_4 не повідомлялися, внаслідок чого до 23 жовтня 2021 року вимог, які могли бути задоволені спадкоємцем, не пред`являли. 
Тому, випадково дізнавшись про смерть позичальниці, 8 листопада 2021 року АТ «Кредобанк» звернувся із відповідною претензією – вимогою, яка добровільно спадкоємцем задоволена не була.
Порядок звернення кредитора та дотримання ним строку перевірені у суді першої інстанції, та не є предметом апеляційного перегляду.
В той же час пред`явивши вимогу до спадкоємців позичальниці, банк просив погасити борг спадкодавиці на загальну суму 54 450 грн 74 коп., який утворився станом на 11 квітня 2021 року та складався із: 50 281 грн 48 коп. заборгованості за тілом кредиту та 4 169 грн 26 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.8-9, 46-59). 
Порядок нарахування заборгованості за наданим банком розрахунком відповідачами не оспорювався, а тому не підлягає апеляційному перегляду.
Втім, враховуючи, що спадкоємцем ОСОБА_3 в межах вартості набутої в порядку спадкування 1/6 частки у праві власності, до якої прирівняна вартість 1/6 частини квартири в розмірі 54 806 грн 67 коп. (а.с.91), добровільно погасив вимогу одного із кредиторів на суму 30 925 грн (а.с.92), суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності погашення вимоги іншого кредитора – АТ «Кредобанк» на суму, що залишилася від вартості майна отриманого спадкоємцем у спадок та стягнув на користь позивача 23 881 грн 67 коп.
Заперечуючи ці висновки суду першої інстанції, позивач ґрунтував їх на відсутності доказів вартості отриманого у спадок майна на день його звернення, як кредитора, до суду та помилковість врахування при задоволенні його вимог виплату іншої суми іншому кредиторові.
Втім, за змістом вимог статей 1281, 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один з усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд і він відповідно до статті 5 ЦПК України може бути застосований судом за критерієм ефективності, з відновленням його порушених майнових або немайнових прав та інтересів.
В той же час положення Книги 6 ЦК України не поділяють частки кредиторів у обсязі вимог, які можуть бути ними пред`явлені одночасно до спадкоємця. Визначальним обмеженням таких вимог є виключно вартість майна, одержаного спадкоємцем у спадщину.
Не визначено цими нормами матеріального права і необхідність проведення оцінки вартості майна в залежності від часу пред`явлення вимог до спадкоємців кожним із кредиторів. 
Натомість, аналіз наведених норм права дає підстави виснувати, що оскільки частиною 1 статті 1282 ЦК України кредитор задовольняє свої вимоги в межах вартості спадкового майна, одержаного спадкоємцем у спадщину, то у розумінні статей 328, 1216, 1218 ЦК України, з огляду на суб`єктність сторін цих правовідносин та процедури трансформації спадкового майна у майно, належне особі на праві приватної власності, його вартість визначається виключно під час оформлення права на спадщину шляхом отримання відповідного свідоцтва згідно до статті 1296 ЦК України. 
Відповідно до звіту про оцінку майна, виконаному станом на 11 жовтня 2021 року, вартість квартири, як майнового об`єкту, визначена загальною вартістю в розмірі 328840 грн, у якій відповідачем ОСОБА_3 успадкована не частина майна, а 1/6 частка у праві спільної часткової власності, що виділена з права спільної сумісної власності на квартиру, яку суд визначив шляхом поділу вартості майнового об`єкту на рівних шість частин (а.с.91).
Тобто спадкоємцем у справі успадкована не частина майна, що була виділена реально із спільного майна, а її ідеальна частка відповідно до 1226 ЦК України, внаслідок чого усі доводи позивача щодо іншого варіанту визначення вартості частки спадкового майна, одержаного відповідачем у спадщину, та ще і станом на момент судового розгляду, не ґрунтуються на законі.
Отже, враховуючи визначення вартості частини майна на момент оформлення права на спадщину, яка у своєму розмірі прирівняна судом до вартості частки у праві спільної сумісної власності, суму сплачену спадкоємцем на погашення вимоги іншого кредитора, та використовуючи принцип «заборони повернення до гіршого», з огляду на подачу скарги кредитором, колегія суддів вважає необхідним погодитися з висновками суду першої інстанції, які є вмотивованими та обґрунтованими, а обставини справи є такими, що встановлені ним з дотриманням  норм процесуального права. 
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до помилкового тлумачення відповідачем норм чинного законодавства та зводяться до переоцінки доказів та обставин справи.
В силу статті 375 ЦПК України рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Підстави для перерозподілу судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України відсутні.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча                                                                О.О. Ямкова

Судді                                                                           Т. В. Крамаренко 

                                                       О. В. Локтіонова