ПОСТАНОВА                              
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                        
                                                                                                                
25 лютого 2025 року                                             
м. Київ
 
справа № 127/12060/23
провадження № 61-5654св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,                                
 
учасники справи:
позивач - Первинна профспілкова організація Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2»,
відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2»,
розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження касаційну скаргу Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року у складі судді Сичука М. М. та постанову Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2024 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Історія справи
У квітні 2023 року Первина профспілкова організація Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2» (далі - ППО КНП «ВМКПБ № 2» ) звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2» (далі - КНП «ВМКПБ № 2») про визнання протиправним наказу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ППО КНП «ВМКПБ № 2» від початку свого створення діє в КНП «ВМКПБ № 2» на підставі Статуту Профспілки працівників охорони здоров`я України та перебуває в стані припинення.
Між ППО КНП «ВМКПБ № 2» та КНП «ВМКПБ № 2» укладений і діє Колективний договір на 2022-2026 рік, який закріплює права і обов`язки сторін при масовому вивільненні персоналу.
31 жовтня 2022 року КНП «ВМКПБ № 2» видало наказ № 112 «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ № 2», який, на думку позивача, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
ППО КНП «ВМКПБ № 2»  вказує, що відповідач не виконав покладеного на нього частиною третьою статті 22 Закону України «Про профспілки» обов`язку щодо проведення консультацій з відповідною профспілковою організацією.
За визначенням статті 22 Закону України «Про профспілки» такі консультації могли призвести до запобігання звільненню працівників-членів Профспілки з роботи в КНП «ВМКПБ № 2». Грубо порушивши в такий спосіб (але не виключно) процедуру вивільнення працівників-членів профспілки, роботодавець свавільно видав незаконний наказ від 31 жовтня 2022 року № 112.
Посилаючись на наведене, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ КНП «ВМКПБ № 2» від 31 жовтня 2022 року № 112 «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ № 2».
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року в задоволені позову ППО КНП «ВМКПБ № 2» відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем факту не проведення консультацій з  профспілковою організацією під час здійснення процедури вивільнення працівників, пов`язаної із реорганізацією підприємства. Водночас роботодавець належним чином та у встановлені строки виконав наявні обов`язки.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 09 серпня 2023 року апеляційну скаргу ППО КНП «ВМКПБ № 2» задоволено частково. 
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року скасовано.
Позовну заяву ППО КНП «ВМКПБ № 2» залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.
Залишаючи позов без розгляду, апеляційний суд виходив із того, що позовна заява від імені ППО КНП «ВМКПБ № 2» подана особою, яка не мала повноважень на ведення справи.
Постановою Верховного Суду від 31 січня 2024 року за касаційною скаргою ППО КНП «ВМКПБ № 2» постанову Вінницького апеляційного суду від 09 серпня 2023 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу ППО КНП «ВМКПБ № 2» залишено без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
18 квітня 2024 року ППО КНП «ВМКПБ № 2» в системі «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2024 року.
В касаційній скарзі заявник просить суд скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким позов ППО КНП «ВМКПБ № 2» задовольнити.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу від 24 травня 2024 року КНП «ВМКПБ № 2» просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
 
20 листопада 2024 року, 13 грудня 2024 року, 23 грудня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшли клопотання, у яких голова ліквідаційної комісії ППО КНП «ВМКПБ № 2» Мельничук І. М. просить суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
21 листопада 2024 року, 16 грудня 2024 року, 01 січня 2025 року на адресу Верховного Суду від представників ППО КНП «ВМКПБ № 2» Павленка Ю. Є. та Чапалюк Н. В. надійшли заяви про залишення без розгляду клопотання про відмову від позову та закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
21 травня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
Судами встановлено, що рішенням 25 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року № 1208 «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ № 2» було вирішено припинити юридичну особу КНП «ВМКПБ № 2» в результаті реорганізації шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини» (далі - КНП «ВМКЛ «ЦМтаД») (пункт 1); створити комісію з реорганізації                 (пункт 2); здійснити необхідні заходи щодо попередження працівників КНП «ВМКПБ № 2» про реорганізацію підприємства (підпункт 4.4 пункту 4).
Наказом Департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради № 144 від 05 жовтня 2022 року «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ № 2»  з метою оптимізації мережі комунальних некомерційних підприємств у галузі охорони здоров`я Вінницької міської територіальної громади, підвищення якості та доступності надання медичних послуг, ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, на підставі рішення міської ради від 30 вересня 2022 року № 1208 «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ № 2» наказано т.в.о. директора КНП «ВМКПБ № 2» ОСОБА_3 здійснити усі дії, пов`язані з припиненням юридичної особи КНП «ВМКПБ № 2» в результаті реорганізації шляхом приєднання до КНП «ВМКЛ «ЦМтаД» (підпункт 1.1. пункту 1). До 06 жовтня 2022 року забезпечити початок роботи комісії з реорганізації юридичної особи у складі: ОСОБА_3 - голова комісії, т.в.о. директора КНП «ВМКПБ № 2», члени комісії: ОСОБА_4 - головний бухгалтер КНП «ВМКПБ № 2», ОСОБА_5 - заступник головного бухгалтера КНПІ «ВМКП № 2», ОСОБА_1 - головна акушерка КНП «ВМКПБ № 2») (підпункт 1.2. пункту 1). До 06 листопада 2022 року  здійснити необхідні заходи щодо попередження працівників КНП «ВМКПБ № 2» про наступне вивільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме скороченням чисельності та штату працівників, пов`язаними із реорганізацією підприємства (підпункт 2.3 пункту 2).
Листом від 06 жовтня 2022 року № 458 адміністрація КНП «ВМКПБ № 2»  у відповідності до вимог статті 49-4 КЗпП України повідомила ППО КНП «ВМКПБ № 2» про заплановані заходи з реорганізації підприємства, а саме зміни в організації виробництва і праці, пов`язані із скороченням чисельності та штату працівників закладу у кількості 257,25 штатних посад та 263 фізичних особи. У зв`язку з цим відповідач просив погодження позивача на проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень, зведення їх до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. 
Листом ППО КНП «ВМКПБ № 2» № 2 від 17 жовтня 2022 року повідомлено адміністрацію КНП «ВМКПБ № 2» про згоду профспілкової організації на проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень у відповідності до вимог статті 49-4 КЗпП України. До листа долучено примірник Протоколу № 5 засідання ППО КНП «ВМКПБ № 2» від 17 жовтня 2022 року.
Наказом КНП «ВМКПБ № 2» № 113 від 31 жовтня 2022 року «Про створення комісії з вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНП «ВМКПБ № 2» з метою запобігання звільненням, зведення їх кількості до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення, враховуючи, зокрема, лист ППО КНП «ВМКПБ № 2» № 2 від 17 жовтня 2022 року, було створено відповідну комісію у складі: голови комісії - ОСОБА_3. - голови комісії з реорганізації, т.в.о. директора КНП «ВМКПБ             № 2»;  секретаря комісії: - ОСОБА_6 - старшого інспектора відділу кадрів; членів комісії: ОСОБА_7 - директора КНП «ВМКЛ «ЦМтаД» (за згодою); ОСОБА_8 - голови ППО КНП «ВМКПБ № 2»; ОСОБА_2 - в.о. медичного директора КНП «ВМКПБ № 2», завідувача відділення патології вагітних; ОСОБА_1 - головної акушерки, якій доручено на робочих засіданнях вирішити питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНП «ВМКПБ № 2», посади яких скорочуються з 31 січня 2023 року, а також наявності працівників, які підлягають обов`язковому працевлаштуванню та можливого їх переведення з 01 лютого 2023 року на запропоновані посади в КНП «ВМКЛ «ЦМтаД».
Вказаною комісією з метою запобігання звільненням, зведення їх кількості до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення були організовані відповідні засідання.
Наказом КНП «ВМКПБ № 2» № 112 від 31 жовтня 2022 року «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ № 2» працівників КНП «ВМКПБ № 2» згідно додатку № 1 до наказу працівників було попереджено про наступне вивільнення з 31 січня 2023 року.
Наказом КНП «ВМКПБ № 2» № 28 від 24 лютого 2023 року «Про перенесення дати запланованого звільнення працівників» заплановану дату звільнення працівників КНП «ВМКПБ № 2» було перенесено з 31 січня 2023 року на 28 лютого 2023 року.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Частиною третьою статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» передбачено, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.
В силу частини другої статті 49-4 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.
Отже, статтею 49-4 КЗпП України визначений вичерпний перелік випадків обов`язку роботодавця проводити такі консультації, а саме: ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, який не поширюється на обставини цієї справи.
У разі якщо вивільнення є масовим, відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).
Як було встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням 25 сесії 8 скликання Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року № 1208 «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ № 2» було вирішено припинити юридичну особу КНП «ВМКПБ № 2» в результаті реорганізації шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини» (далі - КНП «ВМКЛ «ЦМтаД») (пункт 1); створити комісію з реорганізації (пункт 2); здійснити необхідні заходи щодо попередження працівників КНП «ВМКПБ № 2» про реорганізацію підприємства (підпункт 4.4 пункту 4).
Наказом Департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради № 144 від 05 жовтня 2022 року «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ № 2»  з метою оптимізації мережі комунальних некомерційних підприємств у галузі охорони здоров`я Вінницької міської територіальної громади, підвищення якості та доступності надання медичних послуг, ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, на підставі рішення міської ради від 30 вересня 2022 року № 1208 «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ № 2» наказано т.в.о. директора КНП «ВМКПБ № 2» ОСОБА_3 здійснити усі дії, пов`язані з припиненням юридичної особи КНП «ВМКПБ № 2» в результаті реорганізації шляхом приєднання до КНП «ВМКЛ «ЦМтаД» (підпункт 1.1. пункту 1). До 06 жовтня 2022 року забезпечити початок роботи комісії з реорганізації юридичної особи у складі: ОСОБА_3 - голова комісії, т.в.о. директора КНП «ВМКПБ № 2», члени комісії: ОСОБА_4 - головний бухгалтер КНП «ВМКПБ № 2», ОСОБА_5 - заступник головного бухгалтера КНПІ «ВМКП № 2», ОСОБА_1 - головна акушерка КНП «ВМКПБ № 2») (підпункт 1.2. пункту 1). До 06 листопада 2022 року  здійснити необхідні заходи щодо попередження працівників КНП «ВМКПБ № 2» про наступне вивільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме скороченням чисельності та штату працівників, пов`язаними із реорганізацією підприємства (підпункт 2.3 пункту 2).
Листом від 06 жовтня 2022 року № 458 адміністрація КНП «ВМКПБ № 2»  у відповідності до вимог статті 49-4 КЗпП України повідомила ППО КНП «ВМКПБ № 2» про заплановані заходи з реорганізації підприємства, а саме зміни в організації виробництва і праці, пов`язані із скороченням чисельності та штату працівників закладу у кількості 257,25 штатних посад та 263 фізичних особи. У зв`язку з цим відповідач просив погодження позивача на проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень, зведення їх до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. 
Листом ППО КНП «ВМКПБ № 2» № 2 від 17 жовтня 2022 року повідомлено адміністрацію КНП «ВМКПБ № 2» про згоду профспілкової організації на проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень у відповідності до вимог статті 49-4 КЗпП України. До листа долучено примірник Протоколу № 5 засідання ППО КНП «ВМКПБ № 2» від 17 жовтня 2022 року.
Наказом КНП «ВМКПБ № 2» № 113 від 31 жовтня 2022 року «Про створення комісії з вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНП «ВМКПБ № 2» з метою запобігання звільненням, зведення їх кількості до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення, враховуючи, зокрема, лист ППО КНП «ВМКПБ № 2» № 2 від 17 жовтня 2022 року, було створено відповідну комісію у складі: голови комісії - ОСОБА_3. - голови комісії з реорганізації, т.в.о. директора КНП «ВМКПБ             № 2»;  секретаря комісії: - ОСОБА_6 - старшого інспектора відділу кадрів; членів комісії: ОСОБА_7 - директора КНП «ВМКЛ «ЦМтаД» (за згодою); ОСОБА_8 - голови ППО КНП «ВМКПБ № 2»; ОСОБА_2 - в.о. медичного директора КНП «ВМКПБ № 2», завідувача відділення патології вагітних; ОСОБА_1 - головної акушерки, якій доручено на робочих засіданнях вирішити питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНП «ВМКПБ № 2», посади яких скорочуються з 31 січня 2023 року, а також наявності працівників, які підлягають обов`язковому працевлаштуванню та можливого їх переведення з 01 лютого 2023 року на запропоновані посади в КНП «ВМКЛ «ЦМтаД».
Вказаною комісією з метою запобігання звільненням, зведення їх кількості до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення були організовані відповідні засідання.
При таких обставинах колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що КНП «ВМКПБ № 2» належним чином та у встановлені строки виконав обов`язки, передбачені КЗпП України та статтею 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що  пов`язані зі звільненням працівників у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації.
З огляду на викладене правильним є висновок судів про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу КНП «ВМКПБ № 2» від 31 жовтня 2022 року № 112 «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ № 2».
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах першої та апеляційної інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Доводи касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій висновків про застосування норм права у подібних спірних правовідносинах, які викладені у наведених заявником постановах Верховного Суду, є необгрунтованими, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, та встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
 
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій ухвалені судові рішення без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Щодо припинення юридичної особи ППО КНП «ВМКПБ № 2»
Як вбачається з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ППО КНП «ВМКПБ № 2» (позивач) як юридична особа припинена, дата запису: 03 лютого 2025 року, номер запису: 1001741110008005592. Правонаступники відсутні. 
 
У відповідності до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
 
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України).
 
Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина четверта статті 91 ЦК України).
 
При таких обставинах, приймаючи до уваги, що з 03 лютого 2025 року - дня внесення до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідного запису цивільна правоздатність ППО КНП «ВМКПБ № 2» як юридичної особи припинена, клопотання голови ліквідаційної комісії ППО КНП «ВМКПБ № 2» Мельничук І. М. про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України розгляду не підлягають.
 
Разом із тим, у відповідності до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
 
Частиною першою статті 414 ЦПК України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Водночас, згідно із частиною третьою статті 414 ЦПК України, якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.
Оскільки судами попередніх інстанцій ухвалено законні і обґрунтовані судові рішення, припинення юридичної особи - ППО КНП «ВМКПБ № 2» (сторони в спірних правовідносинах) після ухвалення цих судових рішень не може бути підставою для застосування положення частини першої статті 414 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2»  залишити без задоволення.
 
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 21 березня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Є. В. Коротенко
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Ю. Тітов