П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 р.	м. Одеса	Справа № 523/13613/24	

Категорія:113070100          Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:18.12.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:
головуючого  - Бітова А.І.
суддів             - Лук`янчук О.В.
                       - Ступакової І.Г.
при секретарі - Молодові В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 18 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та інспектора взводу №1 роти №8 батальйону №1 Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гусєва Ярослава Євгенійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції (далі - ДПП НП) України, Управління патрульної поліції (далі - УПП) в Одеській області ДПП та інспектора взводу №1 роти №8 батальйону №1 УПП в Одеській області ДПП Гусєва Я.Є. про:
-          скасування постанови серії ЕНА №2678191 від 25 липня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.;
-          закриття справи про адміністративне правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що не погоджується із вказаною постановою, оскільки не вчиняв адміністративне правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, сама оскаржувана постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, які встановлюють порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення та винесення таких постанов, що також свідчить про її незаконність.
25 липня 2024 року позивач їхав по провулку Сабанському в місті Одесі, керуючи транспортним засобом BMW 7501, номерний знак НОМЕР_1 . Разом з ним на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_2 . Під час керування транспортним засобом, у позивача погіршилося самопочуття, з`явився гострий зубний біль, який неможливо було терпіти, він зрозумів, що подальше керування транспортним засобом може бути небезпечним, оскільки гострий біль відволікає увагу від керування ТЗ, у зв`язку з чим позивач прийняв рішення зупинити автомобіль у найближчому вільному місці, щоб випити знеболююче, для чого увімкнув аварійну світлову сигналізацію та здійснив вимушену зупинку біля пішохідного переходу. Позивач випив останню знеболювальну таблетку, а пасажир ОСОБА_2 вийшов в аптеку придбати ще знеболювального в дорогу.
В цей час до позивача підійшли троє поліцейських та запитали про причину зупинки, він повідомив про вимушену зупинку через те що йому стало погано, та що він випив таблетку від зубного болю і вже збирався від`їжджати. Незважаючи на пояснення ОСОБА_1 , поліцейські повідомили позивачу, що він порушив правила зупинки і відносно нього буде складена постанова про накладення штрафу. У відповідь позивач зазначив, що не погоджується із притягненням його до відповідальності, що бажає під час розгляду справи про адміністративне правопорушення користуватися правовою допомогою, та попросив відкласти розгляд справи для прибуття його захисника. Проте, поліцейський відмовив позивачу у реалізації його права на захист та виніс оскаржувану постанову. Крім того, позивач звертав увагу на те, що автомобіль не стояв на пішохідному переході, а відстань між транспортним засобом позивача та пішохідним переходом поліцейським не досліджувалась та не зафіксована.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що УПП в Одеській області ДПП надіслав до суду відзив на позов, за змістом якого категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.
В ході виконання службових обов`язків у складі екіпажу патрульної поліції 25 липня 2024 року о 12:56 год. інспектором Гусєвим Я.Є. виявлено транспортний засіб марки "BMW 7501", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на перехресті та на пішохідному переході, чим порушив п.15.9.г) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачено адміністративну відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП.
Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються фото та відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських, пристрій №1055 та №1448, усними поясненнями позивача, які були надані поліцейським під час розгляду справи, а також текстом самої позовної заяви позивача з додатками. Зокрема, на фото можна побачити як транспортний засіб марки "BMW 7501", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача здійснив зупинку з порушенням правил ПДР. Розміщений безпосередньо на перехресті та в безпосередній близькості до одразу двох пішохідних переходів, сам транспортний засіб розміщений у лівій половині проїзної частини не під бордюром, ускладнює рух транспортним засобам та пішоходам, зменшує оглядовість іншим учасникам дорожнього руху. Відтак, відповідно до покладених на поліцію завдань, інспектор поліції Гусєв Я.С. відреагував на виявлене ним порушення ПДР, підійшов до водія та дізнався про причину зупинки з порушенням ПДР. На що водій в гумористичній формі, з посмішкою на обличчі, із затримкою у відповіді (ймовірно витрачав час на вигадування своєї позиції захисту) повідомив інспектору, що в нього болить зуб. Інспектор Гусєв Я.Є. отримавши такі пояснення, оцінивши обставини справи та поведінку водія, прийшов до висновку, що озвучена причина зупинки водієм є лише намаганням уникнути від адміністративної відповідальності та насправді водій почуває себе не на стільки погано, щоб здійснювати вимушену зупинку з порушенням ПДР. Крім того, звертав увагу суду на те, що водій не просив про допомогу, не намагався викликати швидку для надання невідкладної медичної допомоги, не демонстрував інспектору вжиті ним сильнодіючі, або будь-які, знеболюючі, не повідомляв про те, що його пасажир пішов в найближчу аптеку за ліками, навіть виразом обличчя не подавав ознаки нападу гострого болю. У зв`язку з цим інспектор прийняв рішення провести розгляд справи про адміністративне правопорушення, про що повідомив позивача, роз`яснив водію його права та обов`язки, прийняв рішення по суті заявлених клопотань водієм та по суті справи, оголосив прийняте по справі рішення; вид та розмір стягнення, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, відповідно ст. 286 КАС України.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 18 грудня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ДПП НП України, УПП в Одеській області ДПП та інспектора взводу №1 роти №8 батальйону №1 УПП в Одеській області ДПП Гусєва Я.Є. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги:
-          як вбачається з відеозапису 01448@2018012521505710, на 0:20 секунді позивач повідомив поліцейським, що він вимушено зупинився через те що йому стало погано, та що він випив таблетку від зубного болю і вже збирався від`їжджати;
-          з відеозапису 01055@2024072515010810 на 0:35 секунді позивач заявив, що хоче скористатися правовою допомогою, тому попросив відкласти розгляд справи), проте, поліцейський відмовив позивачу у реалізації його права на захист (час 2:00 на відео 01055@2024072515010810) та виніс оскаржувану постанову;
-          апелянт наголошує, що ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку автомобіля у зв`язку із виникненням небезпеки через погіршення його (водія) стану здоров`я, отже діяв у стані крайньої необхідності, що на підставі ст. 17, 18 КУпАП виключає притягнення до адміністративної відповідальності;
-          апелянт наголошує про відсутність доказів вчинення порушення (зокрема, відсутні заміри);
-          поліцейський під час розгляду справи допустив неповне з`ясування обставин справи (не дослідив стан здоров`я позивача, не здійснив заміри, не відібрав пояснення у свідка ОСОБА_5 , проігнорував пояснення позивача);
-          поліцейський порушив право позивача на захист (відмовив позивачу у праві скористатися правовою допомогою), що є підставою для скасування постанови;
-          на відео 01055@2024072515010810 на 2:00 год. поліцейський відмовив позивачу у реалізації його права на захист.
У відзиві УПП в Одеській області ДПП на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
25 липня 2024 року інспектором взводу №1 роти №8 батальйону №1 УПП в Одеській області ДПП Гусєвим Я.Є. винесено постанову серії ЕНА №2678191 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.
За змістом постанови 25 липня 2024 року 12:56:41 год. м. Одеса провулок Савойський, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 7501, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті та на пішохідному переході, чим порушив п.15.9.г.ПДР - порушення заборони зупинки на пішохідних переходах.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що дії позивача інспектором були кваліфіковано правильно, твердження про вимушену зупинку не знайшли свого підтвердження як під час винесення постанови так і під час розгляду справи в суді, тому відсутні підстави для скасування постанови.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, абз.1 ст. 9, ч.1 ст.122 КУпАП, ч.1 ст. 8 Закону України "Про національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII, ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII, п.п.1.3, 1.4, 1.10, 15.1, 15.2, 15.9, 15.4 ПДР.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України "Про національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху (далі ПДР) його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності до положень ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють ПДР, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно абз.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Нормами ч.1 ст.122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
У відповідності до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Згідно п.1.10 ПДР, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофорів тощо);
вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху; перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг;
пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, острівця безпеки чи розділювальної смуги, або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу.
Відповідно п.2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її3 зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Пунктом 15.1 ПДР визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях на узбіччі.
Згідно п. 15.2 ПДР, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).
У відповідності до п. 15.9 ПДР, зупинка забороняється:
г) на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;
ґ) на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
Згідно п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 ПДР.
Приписами ст. 251, ст. 280 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При застосуванні скороченого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься за наслідками розгляду справи, при виконанні вимог та дотриманні гарантій, які закріплені КУпАП, а також за умови зібрання належних доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи фото- та відеофіксації правопорушення, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу перед перехрестям відразу за пішохідним переходом, фактично є продовженням пішохідного переходу, тим самим суттєво перешкоджає дорожньому руху, загороджує видимість руху транспортних засобів для пішоходів при переході дороги в зазначеному місці та створює загрозу безпеці руху .
Розміщення автомобіля на вказаному фото підтверджує факт зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на здійснення ним вимушеної зупинки, то такі доводи не знайшли свого підтвердження належними доказами, навпаки спростовуються відеофіксацією.
Так, на відео видно, що водій не знаходиться в поганому самопочутті, аптека "Гаєвського" знаходиться на протилежній стороні дороги, а пасажир повертався до автомобіля з іншої сторони провулку, навіть не було спроби продемонструвати придбання ліків. Також необхідно звернути увагу на те, що позивачем не було надано підтвердження і щодо придбання ліків для нього пасажиром в аптеці. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що письмове пояснення, за підписом ОСОБА_2 , не є належним доказом, оскільки підпис особи не засвідчений у встановлений законом спосіб.
Враховуючи викладене, твердження ОСОБА_1 про вимушену зупинку не знайшли свого підтвердження як під час винесення постанови так і під час розгляду справи в суді.
Колегія суддів також вважає необґрунтованим довід ОСОБА_1 про те, що згідно наданого відповідачем відеозапису, позивач заявив клопотання на отримання правової допомоги, проте працівниками поліції при винесенні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано останньому можливість скористатися правовою допомогою, оскільки з вказаного відео вбачається, що інспектор Гусєв Я.Є. запропонував позивачу скористатися правовою допомогою на місці зателефонувавши адвокату.
Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах законодавства, без порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, є доведеним, у зв`язку з чим, постанова серії ЕНА №2678191 від 25 липня 2024 року не підлягає скасуванню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.