ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року	Львів	Справа № 380/4479/23 пров. № А/857/19174/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року, прийняте суддею Москаль Р.М. у м. Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

                                                          встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (надалі – В/Ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльність стосовно неповного нарахування та виплати збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168) за грудень 2022 та січень 2023;  зобов`язання нарахувати та виплатити у відповідності до пункту першого Постанови №168, збільшення додаткової винагороди, з врахуванням сплати податків і зборів, за грудень 2022 в сумі 48932,26 грн. та за січень 2023 в сумі 68950,00 гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 позов задоволено.
Суд зазначив, що спірним у цій справі є тлумачення поняття «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (у бойових діях або заходах) та належності/достатності доказів на підтвердження участі позивача у відповідних заходах за період грудень 2022 – січень 2023.
Суд звернув увагу на те, що обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, які здійснювали заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії є здійснення таких заходів в районах проведення бойових дій.
Суд прийшов до висновку, що витяги з бойових розпоряджень за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.01.2023, рапорти № 27 від 02.01.2023 та № 1821 від 03.02.2023, є належними доказами безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах проведення бойових дій, а відтак і підтверджують наявність усіх умов, передбачених Постановою № 168, на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за 31 добу грудня 2022 та 31 добу січня 2023.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, В/Ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що Наказ №628-АГ фактично звузив підстави для виплати військовослужбовцям, які безпосередньо беруть участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення бойових дій період здійснення зазначених заходів, додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., оскільки запроваджені ним нові умови суперечать Постанові №168, а також розпорядженню Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 про роз`яснення порядку застосування Постанови №168.
Звертає увагу на те, що положення пункту 1 Постанови № 168 прямо не визначають районів, безпосередньо у яких має перебувати військовослужбовець під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії для отримання додаткової винагороди.
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
На виконання пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 09.12.2022 №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі як і раніше - Наказ №628 АГ), який набирає чинності та застосовується з 01.12.2022 (цей Наказ застосовувався за період грудень 2022 - січень 2023).
Вважає, зазначений наказ не створює нових норм, а лише конкретизує порядок підтвердження однієї з умов виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, а саме регламентує порядок підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Покликається на те, що подання окремо рапорту вх. №27р від 02 січня 2023 та рапорту вх. №1821р від 03 лютого 2023, наявність бойових розпоряджень та облік в розділі 1 Журналу службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 лютого 2022 № 2-ДСК не підтверджує факт участі позивача у бойових діях або заходах та не надають права на отримання спірної винагороди.
Зазначає, що сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово- бойових дій не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження.
Звертає увагу на те, що сам лише факт безпосереднього перебування позивача в районах ведення воєнних (бойових дій) не є підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях або заходах, та не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою повністю відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на посаді старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу, що підтверджується витягом з наказу № 3132-ОС від 02.10.2022 «Про особовий склад» (а.с. 126).
Згідно довідки В/Ч НОМЕР_1 № 12/492 від 10.02.2023 ОСОБА_1 з 12.03.2022 проходить військову службу у В/Ч НОМЕР_1 на посаді старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) відділу організації оперативно-розшукової діяльності головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 (В/Ч НОМЕР_1 ) та з 12.03.2022 по теперішній час (станом на дату видачі довідки), безпосередньо брав участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування військової агресії російської федерації проти України в Донецькій та Луганській областях.
ОСОБА_1 щоденно в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включався до складу 8 групи військовослужбовців, які здійснювали заходи в межах АДРЕСА_1 з метою забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, проведенні рейдових дій, опитування місцевих жителів, здійснення подвірних обходів, перевірки місцевості, обстеження місць можливого переховування ДРГ та радикально налаштованих громадян України, які, можливо причетні (надають допомогу) до НЗФ, що підтверджується витягами з бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 (а.с. 77-106).
Відповідно до витягів з журналу службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.02.2022 № 2-ДСК у розділі ІІ «Облік ведення бойових дій» містяться записи щодо дати, часу, місця та короткий опис бойових дій, відповідно до яких такі мали місце: 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022 (двічі в різний час та місце), 10.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022, зокрема зафіксовано вогневі ураження в районі м. Краматорськ (а.с. 107-116).
Відповідно до витягів з бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023, ОСОБА_1 щоденно включався до складу 9 групи військовослужбовців, які здійснювали заходи в межах АДРЕСА_2 з метою забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, проведенні рейдових дій, опитування місцевих жителів, здійснення подвірних обходів, перевірки місцевості, обстеження місць можливого переховування ДРГ та радикально налаштованих громадян України, які, можливо причетні (надають допомогу) до НЗФ (а.с. 39-68).
Рапортом від 01.01.2023, зареєстрованим 02.01.2023 за вх.№ 27, заступник начальника загону з оперативно-розшукової діяльності – начальник головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_2 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу головного оперативно-розшукового відділу, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70000 гривень на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань в районах ведення воєнних (бойових) дій у грудні 2022, серед яких ОСОБА_1 гідний винагороди у розмірі 70000,00 гривень за період проходження служби з 01 по 31.12.2022, кількість діб – 31 (а.с.69-72).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.01.2023 № 13-ОС «Про виплату додаткової винагороди» прийнято виплатити додаткову винагороду у розмірі 70000,00 гривень пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за грудень 2022 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з додатком 1, зокрема ОСОБА_1  за 9 діб в сумі 20322,58 гривень (а.с. 117-122).
ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода, збільшена на 70000 грн. (до 100000   грн.) у розмірі 20322,58 гривень за 9 діб служби в грудні 2022, що підтверджується розрахунковим листком за січень 2023 (а.с. 38).
Рапортом від 31.01.2023, зареєстрованим 03.02.2023 за вх.№ 1821, заступник начальника загону з оперативно-розшукової діяльності – начальник головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_2 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу головного оперативно-розшукового відділу, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70000 гривень на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань у січні 2023, серед яких ОСОБА_1 гідний винагороди у розмірі 70000 гривень за період проходження служби з 01 по 31.01.2023, кількість діб – 31 (а.с. 73-76). Згідно з розрахунковим листом за лютий 2023 ОСОБА_1 виплата додаткової винагороди, збільшеної до 70000 грн., за січень 2023 не нараховувалася та не виплачувалася.
Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення підвищеної та додаткової винагороди під час проходження військової служби у період дії воєнного стану на підставі Постанови №168.

Постанова №168 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що під час дії воєнного стану військовослужбовцям, у тому числі Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 грн щомісячно. Якщо ж військовослужбовець брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн (пропорційно часу такої участі).
Реалізація приписів Постанови № 168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї Постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах.  
Протягом періоду, за який позивач просить стягнути виплати передбачені Постановою № 168 діяв наказ Адміністрації Держприкордонслужби:

від 9 грудня 2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168» (Наказ № 628-АГ) діяв з 01.12.2022.
До зазначеного часу діяли попередні накази, зокрема, 
від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 164-АГ), який застосовувався з 24.02.2022;
від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392-АГ), уведений в дію з 01.08.2022.
З 01.12.2022 був уведений в дію наказ від 09.12.2022 № 628-АГ, яким був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168, але залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Пунктом 2 Наказу № 628-АГ передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій: 
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, в тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу технічної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншої технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морських та річкових акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.
Згідно з пунктом 3 Наказу № 628-АГ документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них);
3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або в заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.
Відповідно до пункту 15 Наказу № 628-АГ він набирає чинності та застосовується з 01.12.2022.
Накази № 392-АГ і № 628-АГ змінили підхід до визначення «безпосередньої участі» військовослужбовців у бойових діях, звузивши та конкретизувавши критерії до певних видів бойових завдань порівняно з Наказом № 164-АГ, який діяв до 01.07.2022. При цьому, хоч перелік документів для підтвердження участі у бойових діях залишився незмінним, Наказ № 392-АГ ввів додаткові вимоги щодо підтвердження участі у бойових діях, вимагаючи надання сукупності документів замість одного, як це було передбачено Наказом № 164-АГ. Зокрема, Наказ № 392-АГ вимагає надання сукупності документів, таких як бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та додаткової довідки за встановленою формою. Натомість Наказ № 628-АГ допускає альтернативність у наданні документів для підтвердження участі.
Отже, при оцінці доказів, що підтверджують право особи на додаткову винагороду, необхідно враховувати зміни, внесені Наказом № 628-АГ, і оцінювати надані документи відповідно до їхніх вимог.

Лише на основі такого підходу можна об`єктивно визначити, чи має особа право на отримання додаткової виплати згідно з оновленими критеріями та процедурами.
Верховний Суд у постанові від 17.12.2024 у справі № № 160/6265/23 зазначив, що питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, неодноразово досліджувалося судом. Практика Верховного Суду є сталою і полягає в тому, що виплата додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100 000 гривень обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, та підтвердженням цих обставин відповідними документами.
Для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 є саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, від 26.06.2024 у справі № 200/216/23, від 31.07.2024 у справі № 200/625/23, від 05.08.2024 у справі № 200/4100/23, від 28.08.2024 у справі № 200/1310/23, від 04.09.2024 у справі № 280/2228/23, від 30.09.2024 у справах № 200/232/23 та № 200/440/23 та багатьох інших).
Судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем Держприкордонслужби та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 
ОСОБА_1 щоденно за період із 01.12.2022 по 31.12.2022 та із 01.01.2023 по 31.01.2023 брав участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується витягами з бойових розпоряджень начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (а.с. 39-68, 77-106) та рапортами заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності № 27 від 02.01.2023 та № 1821 від 03.02.2023 року (а.с. 69-76). Згідно цих рапортів, ОСОБА_1 гідний винагороди у розмірі 70000 гривень за період проходження служби з 01.12.2022 по 31.12.2022, кількість діб – 31 та 01.01.2023 по 31.12.2023, кількість діб - 31 (а.с. 69-76). 

Обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, які здійснювали заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії є здійснення таких заходів в районах проведення бойових дій. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 (зі змінами), територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які віднесені до територій, на яких ведуться (велись) бойові дії (територій можливих бойових дій).
Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.01.2023 № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Донецька області в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 входить до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.
Відповідно до бойових розпоряджень, позивач в грудні 2022 здійснював заходи з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Краматорського району Донецької області, а за наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.01.2023 № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» у період з 01.12.2022 по 31.12.2022 визначено районами ведення воєнних (бойових) дій всю територію Донецької області, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань, а саме за 31 добу грудня 2022.
Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідач виплатив ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду лише за 9 днів грудня 2022 у сумі 20322,58 грн, що підтверджується витягом з наказу № 13-ОС від 08.01.2023 «Про виплату додаткової винагороди за грудень 2022» та розрахунковим листом за січень 2023 (додаткова винагорода нараховується в поточному місяці за попередній). Таким чином, позивачу слід доплатити збільшену додаткову винагороду за 22 доби проходження служби в грудні 2022.

Щодо здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період із 01.01.2023 по 31.01.2023, то, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, відповідно до бойових розпоряджень ОСОБА_1 щоденно включався до складу 9 групи військовослужбовців, які здійснювали заходи в межах АДРЕСА_2 , н.п. Яцківка, н.п. Рубці, н.п. Коровій Яр, що відповідно до адміністративно-територіального поділу належать до територій Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області. Згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій в період з 01.01.2023 по 31.01.2023 входять, зокрема, Донецька область, Краматорський район: Лиманська міська територіальна громада та Костянтинівська міська територіальна громада.
Оскільки позивач із 01.01.2023 по 31.01.2023 щоденно здійснював заходи в районі Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, яка відповідно до Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 відноситься до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій, то за цей період позивачу також належить виплата збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань, а саме за 31 добу січня 2023.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що витяги з бойових розпоряджень за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.01.2023, рапорти № 27 від 02.01.2023 та № 1821 від 03.02.2023, є належними доказами безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах проведення бойових дій, а відтак і підтверджують наявність усіх умов, передбачених Постановою № 168, на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за 31 добу грудня 2022 та 31 добу січня 2023.
Пунктом 8 Наказу № 628-АГ передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.
За правовою позицією, викладеною у постанові від 19 вересня 2024 у справі  № 120/4953/23, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що не можна вважати єдиною підставою для нарахування додаткової винагороди виключно списки у формі згідно з додатком 2 до Наказу № 164-АГ, які мали направлятись військовою частиною, у відрядженні якої перебував позивач. Надіслання цих списків є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання спірних сум підтверджується довідкою від 05 серпня 2022 № 1694, яка видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 № 56 гриф. Суди не виявили жодних ознак невідповідності довідки від 05.08.2022 №1694 критеріям належності, достовірності та допустимості, передбаченим статтями 73-75 КАС України.
У зазначеній постанові Суд вказав, що зрештою, порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 23 травня 2024 у справі № 120/4387/23, від 24 травня 2024 у справі № 120/4967/23, від 28 травня 2024 у справі № 120/5170/23 та від 08 серпня 2024 у справі № 280/2754/23.

Колегія суддів зазначає, що наявність довідки В/Ч НОМЕР_1 №12/492 від 10.02.2023 (а.с.18), а також інших, перелічених вище документів є достатніми доказами безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, що дають право на отримання додаткової винагороди згідно з пунктом 1 Постанови №168. Зазначені документи відповідають вимогам нормативних актів і підтверджують право позивача на додаткову винагороду за вказані періоди, а невідповідності довідки критеріям належності, достовірності та допустимості, передбаченим статтями 73-75 КАС України суд не встановив, а відповідач не зазначав.
Зазначений висновок апеляційного суду відповідає позицію Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.12.2024 у справі №160/6265/23, від 05.12.2024 у справі № 120/4951/23, 28.11.2024  у справі № 120/10959/23.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які були б безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                                                       

                                                           постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року  у справі № 380/4479/23 -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар