ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 р. 	Справа № 480/7982/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.
суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Кривенка Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.10.2024, суддя Шияновська Т.В.,  м. Суми, по справі № 480/7982/24
за позовом              ОСОБА_1  
до             Департаменту патрульної поліції ,             Управління патрульної поліції в Сумській області 
про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Сумській області, в якому просив суд: 
- визнати протиправними дії управління патрульної поліції в Сумській області в особі інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону управління лейтенанта поліції Федіни Р.М. при винесенні постанови серії ЕНА № 2922313 від 27.08.2024;
- скасувати постанову серії ЕНА № 2922313 від 27.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП; провадження у справі закрити.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 матеріали адміністративної справи № 480/7982/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Сумській області про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - передано на розгляд Ковпаківського районного суду м. Суми за підсудністю.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.10.2024 відкрито провадження у справі.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.10.2024 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Сумській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2922313 від 27.08.2024.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю
В апеляційній скарзі позивач посилається на те,  що суд не взяв до уваги те, що ст. 40 Закону № 580-VIII  визначено порядок використання технічних засобів їх закріплення та попередження про їх використання, зокрема поліція може застосовувати технічні засоби, що працюють в автоматичному режимі, закріплені на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах. Крім того, вказує, що судом під час розгляду справи були використані відомості на невідомій позивачу іноземній мові без перекладу на державну мову, як докази надані відповідачем DVD диск. Зазначає, що судом не були прийняті як доказ і не оцінена інформація Головного управління Держгеокадастру в Сумській області про те, що земельна ділянка на якій розташована автодорога по вул. Харківській за кадастровим номером 5924782900:06:001:0002, яка починається з перехрестя вулиць Харківської та Молодіжної і до кінця населеного пункту с. Верхня Сироватка і далі, перебуває за межами населеного пункту с. Верхня Сироватка, Сумського району Сумської області. Вказує, що він рухався з допустимою швидкістю для дороги, що знаходиться поза межами населеного пункту - 90 км/ год.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. На підтвердження того, що 27.08.2024 позивач рухався в межах населеного пункту с. Верхня Сироватка Сумська область надав копію припису від 08.11.2023 року № 183, відповідно до якого, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху на автодорозі державного значення Н-12 "Суми-Полтава" про встановлення дорожнього знаку 5.49 "Початок насаленого пункту", строк виконання 15.11.2023 та копію листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Сумській області від 10.11.2023 року № 03/1887.
Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою інспектора 1 взводу 1 роти батальйону УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Федіною Р.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2922313 від 27.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Відповідно зазначених в оскаржуваній постанові обставин, 27.08.2024 о 12:16:56 с. Верхня Сироватка, вул. Молодіжна, 18, позивач, керуючи т/з Volswagen Polo, н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49, зі швидкістю 82 км/год, що на 32 км перевищує дозволену, що зафіксовано на прилад вимірювання швидкості TRUCAM LTI 20/20-TC000557, Motorola solution vb400 470803, 471314, чим порушив п. 12.4 ПДР – порушення швидкісного режиму в населених пунктах (а.с. 3).
Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постановою серії ЕНА № 2922313 від 27.08.2024 ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Згідно п.п. 8, 11 ч. 1   ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»   поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням   Правил дорожнього руху   його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року 1306.
Відповідно до   п.12.4 ПДР   у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (станом на час виникнення спірних правовідносин) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання   правил дорожнього руху.
Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 283 КУпАП, відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення - TruCam LTI 20/20 - TC000557, motorola solution vb400 470803, 471314, внесені до оскаржуваної постанови.
Відповідачем також долучено фото з приладу TRUCAM LTI 20/20-TC000557, на якому містяться відомості, зокрема, про дату, час, серійним номер приладу, фактичну швидкість, швидкісний ліміт, місце фіксації правопорушення, марку автомобіля та його державний номерний знак. Крім того, до матеріалів справи відповідачем долучений DVD-диск на якому містяться відеофайли, які підписані КЕП, зокрема файл «1724761008_j8000_0827_121648.avi» (відео з приладу TruCAM LTI 20/20 TC000557) та файли «clip-0.mp4», «clip-1.mp4», «clip-2.mp4» (відео фіксації процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності).
Щодо доводів апелянта про те, що поліцейський не мав законних підстав для використання приладу TruCam, колегія суддів зазначає таке.
Можливість використання виробу TruCAM ІІ LTI 20/20 № TC000557, виробництва Laser Technology Inc., підтверджується наявністю свідоцтва Всеукраїнського державно науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів ДП «Укрметртесттандарт» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № 22-01/29404 від 13.11.2023 (чинне до 13.11.2024).
Згідно із Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29404 від 13.11.2023, лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20 № TC000557, на який було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.
Слід зазначити, що TruCAM - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м.
Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискає спусковий гачок приладу, на фото видно, як позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 313 м, тобто вимірює швидкість саме автомобіля Volswagen Polo, прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис.
Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 № 22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.
Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.
Нахил приладу - не викликає більшу похибку, що передбачено свідоцтвом про повірку та технічною характеристикою приладу. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Слід зазначити, що відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.
Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.
При цьому, максимальна похибка, у тому числі і при такому способі тримання пристрою, становитиме максимум +/- 2 км/год.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданий відповідачем фотознімок та відеофайл з приладу TruCam LTI 20/20 № TC000557 є належними та допустимим доказами вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, які підтверджують факт перевищення швидкості автомобілем Volswagen Polo, н.з. НОМЕР_1 , 27.08.2024.
Стосовно посилання позивача на лист Головного управління Дерджгеокадастру у Сумській області від 03.09.2024 №29-18-0.221-2970/2-24, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до глави 5 розділу 33 ПДР України до інформаційно-вказівних знаків відноситься знак 5.49 «Початок населеного пункту», який визначає найменування і початок забудови населеного, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху у населених пунктах.
З долученого до відзиву текстового файлу 1724761008_j8000_0827_121648.txt лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 ТruСАМ №ТС 000557 вбачається, що рух автомобіля під керуванням позивача зафіксований за координатами: 50° 49’ 21.09" N, 34° 56’ 22.00" E.
З картографічного сервісу «Google» вбачається, що за вказаними координатами розташоване с. Верхня Сироватка, Сумська область, автодорога Н-12.
З наданих відповідачем копій припису від 08.11.2023 № 183 та листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Сумській області від 10.11.2023 № 03/1887 вбачається, що на автодорозі державного значення Н-12 «Суми-Полтава» встановлений дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту».
Відповідно до листа № 29-18-0.221-2970/2-24 від 03.09.2024 згідно відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 5924782900:06:001:002 перебуває за межами населеного пункту с. Верхня Сироватка, Сумського району, Сумської області.
Однак, колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими, з огляду на те, що спір у справі стосується правомірності притягнення позивача за вчинення адміністративного правопорушення.
З наявних у матеріалах справи координат 50° 49’ 21.09" N, 34° 56’ 22.00" E, можливо встановити чітку точку місцезнаходження позивача в момент вчинення правопорушення, яка перебуває в адміністративно-територіальних межах с. Верхня Сироватка.
Посилання на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 5924782900:06:001:002 перебуває за межами населеного пункту с. Верхня Сироватка, Сумського району, Сумської області, не є належним доказом у розумінні ст. 73 КАС України, адже така інформація не підтверджує того, що координати  50° 49’ 21.09" N, 34° 56’ 22.00" E (місце вчинення правопорушення) розміщені саме в межах земельної ділянки з кадастровим номером 5924782900:06:001:002.
Крім того, відповідь на адвокатський запит датована 03.09.2024, тобто керуючи автомобілем 27.08.2024 позивач з наявних дорожніх знаків, які попереджують про початок населеного пункту був проінформований про те, що він рухається в межах населеного пункту, а тому на момент вчинення правопорушення був обізнаний (повинен був бути обізнаний) про те, що максимальна швидкість в межах населеного пункту складає 50 км/год.
Стосовно посилання позивача на здійснену поліцейським в оскаржуваній постанові  описку в місці скоєння правопорушення, і те що описка не була виправлена, колегія суддів зазначає, що законодавчо не врегульовано питання виправлення описок у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водночас сама по собі наявність такої описки не є беззаперечною підставою для її скасування.
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови відповідача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.  
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.10.2024 по справі № 480/7982/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко    В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі  23.01.25 року.