ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 березня 2025 року
м. Київ
справа № 461/9003/20
провадження № 51-2741км21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_2,
суддів                                                ОСОБА_3, ОСОБА_4,
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_5,
прокурора                                        ОСОБА_6,
розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року, 
Історія провадження
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження. Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 , залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. 
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про перегляд зазначеної вище ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 05 липня 2021 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами.
У вересні 2024 року ОСОБА_1 подав до цього апеляційного суду заяву про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за нововиявленими обставинами.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 18 листопада 2024 року апеляційне провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за нововиявленими обставинами закрив, а заяву ОСОБА_1 повернув особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою апеляційного суду, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(II)/2024 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого припису ч. 1 ст. 459 КПК України, вказує, що суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження та повертаючи його заяву про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за нововиявленими обставинами, позбавив його права доступу до суду.
Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор частково погодилася з доводами касаційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).
Як установлено в ч. 2 ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
За частиною 1 ст. 467 КПК суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього суду від 05 липня 2021 року. У заяві він просив, зокрема, скасувати ухвали Львівського апеляційного суду від 05 липня та 29 квітня 2021 року, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року, а також визнати протиправною бездіяльність прокурора та зобов`язати прокурора до вчинення дій.
Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що обставиною, яка могла вплинути на судове рішення, але не були відомі йому та суду під час судового розгляду 05 липня 2021 року, є ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 461/2373/21. Так, ухвала Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року містить посилання на те, що жодна норма КПК України не має вказівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів та відповідно рішень апеляційної чи касаційної інстанції щодо таких рішень. Проте, ОСОБА_1 вказує, що це суперечить обставинам, установленим в ухвалі Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 461/2373/21, згідно з якою Конституційний Суд України у своєму рішенні констатував, що оспорюваний припис ст. 459 Кодексу не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили.
Указана заява була призначена до розгляду апеляційним судом.
Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши заяву ОСОБА_1 , установила, що останній як на нововиявлені обставини в заяві послався на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року, в якій наявне посилання на Рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(II)/2024. При цьому, апеляційний суд зазначив, що наведені заявником обставини не є підставами, передбаченими ч. 2 ст. 459 КПК України, для можливості здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, а тому виснував, що підстави для відкриття кримінального провадження відсутні. Водночас колегія суддів зазначила, що вказана заява ОСОБА_1 не може бути предметом розгляду апеляційним судом, а тому апеляційне провадження підлягає закриттю.
Тому колегія суддів апеляційного суду, посилаючись на зазначені обставини та керуючись при цьому нормами ст. 309 КПК України, ухвалила рішення, яким закрила апеляційне провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 05 липня 2021 року за нововиявленими обставинами. Заяву ОСОБА_1 було ухвалено повернути особі, що її подала.
Отже, суд апеляційної інстанції фактично здійснив розгляд по суті заяви ОСОБА_1 , що обумовлювало прийняття одного із видів судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 467 КПК України, проте всупереч наведеному прийняв рішення про закриття апеляційного провадження та повернення заяви особі, яка її подала, що не відповідає змісту проведеного розгляду та мотивувальній частині ухвали.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, а тому ухвала апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підлягає скасуванню.
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати зазначене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення з урахуванням правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2025 року (справа № 991/7253/23, провадження № 51-7441кмо23).
Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК України, Суд
постановив:                                                      
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_2                                      ОСОБА_3                                ОСОБА_4