ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2008/25 Справа № 189/1598/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 січня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єланський Олег Геннадійович,
на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року,- 

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
08.05.2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з цивільним позовом до   ОСОБА_1 , яким просив стягнути з   ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.05.2007 року у розмірі 40248,91 грн. станом 20.03.2023 року, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.05.2024 року   ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 33 000 грн. Позивач вважає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, складає між ним та банком кредитний договір, оскільки підписавши заяву, між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, отже, належним чином зобов`язання за договором не виконував. Як зазначає позивач у позові, у відповідача станом на 20.03.2023 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 40248,91 грн., яка складається з наступного: 33000 грн. - заборгованість за кредитом; 7248,91 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0.00 грн. – заборгованість за комісією, 0, 00 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В процесі розгляду справи представником позивача було надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором № б/н від 31.05.2007 року в розмірі 39748,91 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 33000 грн., в т.ч. 33000, 00 грн. – заборгованості за простроченим тілом кредиту; 6748,91 грн. – заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати по справі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року цивільний позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
 Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.05.2007 року станом на 02.08.2024 у розмірі 39748,91 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот сорок вісім гривень дев`яносто одна копійка), яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 33000 грн., в т.ч. 33000, 00 грн. – заборгованості за простроченим тілом кредиту; 6748,91 грн. – заборгованість за простроченими відсотками.
 Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
28.10.2024 року надійшла апеляційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єланський Олег Геннадійович, в якій ставиться вимога про скасування рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, відповідно до доданих позивачем до матеріалів справи копій документів, ОСОБА_1 було підписано не кредитний договір а заяву. В порушення вимог ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» йому взагалі не було повідомлено про умови надання кредиту, додані до матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту, а також Умови та правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не надавалися та ним не підписувалися. Крім того, будь-які копії документів, як-то копію договору чи навіть копії заяви АТ КБ «ПриватБанк» в порушення вимог ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» йому не було надано.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 39748,91 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено. 

31.05.2007 ОСОБА_1 підписав заяву № б/н з метою отримання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач отримав кредитний ліміт у сумі 3300, 00 грн. Базова процентна ставка за кредитом 3 % на місяць на залишок заборгованості, базова процентна ставка – 13,75 (а.с. 21) Разом з тим, з оглянутої судом копії заяви ОСОБА_1 31.05.2007 року, відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку, а також його місцезнаходження (а.с.21). Отже, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. 
Тобто, з моменту підписання фізичною особою ОСОБА_1 заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування). 
Як вбачається з розрахунку заборгованості, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом») (а.с.3-18). 
Як вбачається з матеріалів справи, банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а ОСОБА_1 надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картки (а.с.19). Також слід зауважити, що згідно виписки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач до певного часу виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Разом з тим відповідач був ознайомлений з базовою процентною ставкою за кредитом на місяць на залишок заборгованості та базовою процентною ставкою, про що свідчить власноруч підписана заява ОСОБА_1 . Тому посилання представника відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування судом не приймаються до уваги. Так, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком ОСОБА_1 не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. 
Так, в зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 станом на 02.08.2024 року має заборгованість за договором № б/н від 31.05.2007 року в розмірі 39748,91 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 33000 грн., в т.ч. 33000, 00 грн. – заборгованості за простроченим тілом кредиту; 6748,91 грн. – заборгованість за простроченими відсотками. Таким чином, на день розгляду справи сума в розмірі 39748,91 грн. на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачем не відшкодована і підлягає стягненню з ОСОБА_1 . 

Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності в порядку ч.3 ст.267 ЦК України, судом першої інстанції встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості наданого позивачем, останній платіж для погашення заборгованості ОСОБА_1 було здійснено 24.08.2022 року на суму 420 грн. Позивач же звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 08.05.2023 року, тобто до спливу строку позовної давності. 
У зв`язку з цим, обставини, на які представник відповідача посилається в своєму відзиві, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. 

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Доводи апеляційної скарги спростовуються тим, що заява № б/н від 31.05.2007 підписана власноручно ОСОБА_1 (а.с. 21). 
Окрім цього, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом») (а.с.3-18). 

Доводи апеляційної скарги на правильність рішення суду першої інстанції не впливають.
       
При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. 
Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єланський Олег Геннадійович залишити без задоволення.
Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: