справа № 760/1735/24                                                  головуючий у суді І інстанції Букіна О.М.
провадження № 22-ц/824/2805/2025          суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
04 лютого 2025 року                                                                                                               м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів:                         Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря   Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» поданою представником - Плясуном Олександром Івановичем на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,-
В С Т А Н О В И В:
У січні 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, у якій позивач просив суд:
стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 84 362,58 грн; 3% річних у розмірі 7 958,99 грн; інфляційні втрати у розмірі 20 929,92 грн; витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом зазначив, що ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2016 року по 21 грудня 2020 року був власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 .
26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» №1198 від 10 квітня 2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.
Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
 
Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПАТ «АК «Київводоканал» - позивачем, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).
Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.
Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.
Таким чином, відповідач отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу позивача - ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило.
У відповідності до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті позивача опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30 вересня 2021 року та від 31 грудня 2021 року), у зв`язку з чим з 01 липня 2021 вказаний договір вважається укладеним.
Згідно з п. 1 Договору Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.
Позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов Договорів та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати спожитих в період з 01 травня 2018 року по 10 листопада 2021 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 84 292,18 грн, яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості.
Розмір заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає: 84 292,18 грн. заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та 70,40 грн. заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, що разом складає 84 362,58 грн.
Крім того, позивач вказує на те, що на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, в зв`язку з простроченням щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідач повинен сплатити також 3% річних в розмірі 7 958,99 грн та інфляційні втрати в розмірі 20 929,92 грн.
З огляду на викладені обставини, позивач просив задовольнити позов.
15 лютого 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строку позовної давності. Вказує, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. В редакції Постанови КМУ №633 від 18 серпня 2017 року).
Отже, якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживачі допустили прострочення.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.
Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.
В зв`язку з цим, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з грудня 2016 року по грудень 2020 року вбачається сплив строків загальної позовної давності, враховуючи, що позов до суду про стягнення цієї заборгованості подано 17 січня 2024 року.
Найраніша дата виникнення заборгованості (прострочення платежу), до якої може апелювати позивач, це 21 січня 2021 року. При цьому, борг по оплаті за водопостачання і водовідведення лише за грудень 2020 року у відповідності із розрахунком позивача становить 94 грн. 14 коп. По решті наведених у розрахунку попередніх перед січнем 2021 року щомісячних нарахувань сум боргу, трирічний строк позовної давності сплив до подання позову до суду.
На підставі викладеного, відповідач просив застосувати позовну давність до вимог позову, в т.ч. інфляційної складової та 3% річних, та відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги відмовлено. 
Не погодившись із таким рішенням суду, представник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Плясун Олександр Іванович 24 вересня 2024 року через систему Електронний суд подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Підтримавши доводи позовної заяви, апелянт вказав на хибність висновків суду першої інстанції та неправильну оцінку наявним у справі доказам.
Вказував, що оскаржуване рішення суперечить положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУЮ-19)» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», якими Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено новими пунктами.
Так, пункт 12 передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУЮ-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 19 визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Карантин на території України діяв з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року.
Отже, встановлена статтею 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки була продовжена.
Крім того, з 24 лютого 2022 року російською федерацією здійснено військову агресію проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.
Оскільки у відповідача наявний обов`язок проводити оплату вартості спожитих комунальних послуг щомісяця, тому строк позовної давності починає перебіг з моменту несплати кожного окремого платежу.
Так, за надані у лютому 2017 року послуги Відповідач повинен був здійснити оплату до 20 березня 2017 року (21 березня 2017 року позивач дізнався про невиконання відповідачем обов`язку з оплати за лютий 2017 року), тобто перебіг позовної давності щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги, надані починаючи з лютого 2017 року, продовжено до 30 червня 2023 року на строк дії карантину, спричиненого COVID-19, а потім подовжено у зв`язку з введення воєнного стану на території України, то такий перебіг ще не закінчився.
Тобто, щодо заборгованості, що утворилася за надані послуги, починаючи з лютого 2017 року, строк позовної давності не може бути пропущеним, оскільки такий перебіг продовжений.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» поданою представником - Плясуном Олександром Івановичем на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні представник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Середюк Олена Василівна вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).
Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.
Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.
Відповідач ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2016 року по 21 грудня 2020 року був власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу предмету іпотеки, та не заперечується відповідачем.
Таким чином, відповідач отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу позивача - ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило.
У відповідності до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року №1716 для відповідного будинку у розмірі 14,08 грн. щоквартально, однак він не сплачений відповідачем, внаслідок чого борг складає 70,40 грн.
31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30 вересня 2021 року та від 31 грудня 2021 року), у зв`язку з чим з 01 липня 2021 року вказаний договір вважається укладеним.
Згідно з п. 1 Договору Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.
Відповідно до п. 15 Договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.
Пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги складається з:
- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства;
- плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги, ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» посилається, що відповідач отримував послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору.
Однак, відповідач, в порушення умов Договорів та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати спожитих в період з 01 травня 2018 року по 10 листопада 2021 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 84 292,18 грн., яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості.
Так, на підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, з якого вбачається, що за період з грудня 2016 року по грудень 2020 року заборгованість складається з:
- 84 292,18 грн. заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;
- 70,40 грн. заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку.
У зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 7 958,99 грн. та інфляційні втрати у розмірі 20 929,92 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог за період з грудня 2016 року по грудень 2020 року, оскільки вказаний строк позовної давності перерваний не був та відраховується від дати подачі позову до суду, а саме від 22 січня 2024 року, про що є відмітка канцелярії суду про надходження позову. Клопотання про поновлення відповідного строку на звернення до суду позивачем не подано.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, неможе повною мірою погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630 та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 05 липня 2019 року №690.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За вимогами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим.
Сторона позивача посилається на те, що виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).
У відповідності до п. 1.1 Договору ПАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
За приписами статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 37, 38 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05 липня 2019, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положення ст. 530 ЦК України визначають, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідач в порушення умов Договору зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати спожитих послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього обліковувалася заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з грудня 2016 року по грудень 2020 року у розмірі 84 292,18 грн, що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості.
Згідно довідки від 21 грудня 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (о/р НОМЕР_1 ) за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з грудня 2016 року по грудень 2020 року складається з суми основного боргу за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 84 292,18 грн та внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 70,40 грн.
За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з грудня 2016 року по грудень 2020 року, позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі - 20 929,92 грн, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 7 958,99 грн.
За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Оскільки власником квартири АДРЕСА_2 у період з 01 грудня 2016 року по 21 грудня 2020 року був ОСОБА_1 , обов`язок зі сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, які виникли за цією адресою, на підставі ст. 322 ЦК України покладено на нього.
Поряд з цим, відповідачем у цій справі подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал».
Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України  для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За правилами ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
  Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.
Надалі постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651.
Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та тривав на час звернення товариства до суду з позовом (січень 2024 року).
Тобто, виходячи з вищенаведених положень матеріального закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року.
Строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) а також до закінчення воєнного стану.
Вирішуючи спір суд першої інстанції залишив поза увагою наведені положення ЦК України щодо продовження строків позовної давності під час карантину та воєнного стану, а тому дійшов помилкового висновку про їх пропуск за всіма позовними вимогами.
Враховуючи встановлені обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги в межах строків позовної давності з березня 2017 року по грудень 2020 року на суму 54 166,60 грн. є обґрунтованими та доведеними позивачем, а тому підлягають стягненню з відповідача. 
Крім того, за правилами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
За таких обставин, з відповідача на користь позивача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України у межах позовної давності також підлягають стягненню збитки від інфляції у сумі 10 050,81 грн та 3% річних у сумі 4 400,39 грн.
За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи знайшли своє підтвердження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі вищенаведених мотивів, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги у розмірі 54 166,60 грн, яка складається з 54 096,20 заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та 70,40 грн. заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку,  3% річних у розмірі 4 400,39 грн, інфляційні втрати 10 050,81 грн, а всього 68 617,69 грн.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1 834,63 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 751,54 грн, а всього 4 586,17 грн.
Керуючись ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» подану представником - Плясуном Олександром Івановичем - задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» (код ЄДРПОУ 03327664, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-а) заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 54 166,60 грн, 3% річних у розмірі 4 400,39 грн, інфляційні втрати 10 050,81 грн, а всього 68 617 (шістдесят вісім тисяч шістсот сімнадцять гривень) 69 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» (код ЄДРПОУ 03327664, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-а) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 834,63 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 751,54 грн, а всього 4 586 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят шість гривень) 17 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 07 лютого 2025 року.
 
Головуючий:                                                                                               Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                             О.Ф. Лапчевська
 
                   Г.І. Мостова