ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2025 року
м. Київ
справа № 373/800/24
провадження № 61-1116св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Друга Переяславська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:приватний нотаріус Київської міського нотаріального округу Хоменко Вікторія Валеріївна, Дівичківська сільська об`єднана територіальна громада Бориспільського району Київської області в особі Дівичківської сільської ради,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Радзієвська Олена Євгенівна, на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у складі судді Реви О. І. від 11 червня 
2024 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І., від 27 листопада 2024 року і виходив з такого.
Зміст заявлених позовних вимог
1.           09 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Другої Переяславської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київської міського нотаріального округу Хоменко В. В., Дівичківська сільська об`єднана територіальна громада Бориспільського району Київської області в особі Дівичківської сільської ради, про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.
2.           Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , яка за свого життя склала заповіт, який посвідчений Стовп`язькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 03 липня 2017 року. Вказаний заповіт був складений на ім`я трьох спадкоємців: на його ім`я; на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Один із спадкоємців за заповітом ОСОБА_5 спадщину не прийняв, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до відкриття спадщини.
3.           Позивач зазначав, що він як спадкоємець за заповітом у межах встановленого строку для прийняття спадщини звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. 
4.           Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 помер 
ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через 3 місяці та 3 дні після відкриття спадщини ОСОБА_3 (заповідача). Згідно з матеріалами спадкової справи № 2/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , жодних заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини від померлого ОСОБА_5 не надходило. Крім того, згідно з матеріалами зазначеної спадкової справи після смерті ОСОБА_4 у межах строків, встановлених статтею 1276 ЦК України, також не надходило жодних заяв від його спадкоємців про прийняття спадщини за спадковою трансмісією.
5.           15 грудня 2022 року, вважаючи себе єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом та до якого перейшли частки двох інших спадкоємців за заповітом, які не прийняли спадщину, позивач звернувся до Другої Переяславської державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення своїх спадкових прав за заповітом на весь житловий будинок АДРЕСА_1 та на всю земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223387201:03:007:0301, що розташована у с. Стовп`яги, Бориспільського (колишнього Переяслав-Хмельницького) району Київської області.
6.           Державний нотаріус Другої Переяславської державної нотаріальної контори Київської області Коляденко Я. В. своєю постановою № 121/02-31 
від 15 грудня 2022 року відмовив в оформленні спадкових прав за заповітом на весь житловий будинок та на всю земельну ділянку. Позивачу було роз`яснено, що на його ім`я можливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на 1/2 частку житлового будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 згідно з заповітом має бути розподілена між ним та ОСОБА_4 в рівних частках кожному. У подальшому, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , його частку успадкують та оформлять його спадкоємці по окремій спадковій справі, заведеній приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В. В. № 05/2021. Разом з тим, спадкоємцями, які прийняли спадщину у спадковій справі № 05/2021, яка була заведена у зв`язку зі смертю                            ОСОБА_4 , є позивач та ОСОБА_2 . Померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та до моменту своєї смерті не подавав заяви про відмову від прийняття спадщини. 
7.           Позивач вважав, що така відмова у вчиненні нотаріальної дії не відповідає положенням чинного законодавства України, є незаконною, необґрунтованою та порушує права та інтереси позивача як учасника нотаріального процесу та спадкоємця за заповітом.
8.           Позивач також вказував, що у травні 2023 року він звертався до суду з позовом до Другої Переяславської державної нотаріальної контори, треті особи:
ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хоменко В. В., Дівичківська сільська об`єднана територіальна громада Бориспільського району Київської області в особі Дівичківської сільської ради, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.
9.           Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі 
№ 373/791/23 у задоволені позову було відмовлено з мотивів того, що до участі у справі в якості відповідача/співвідповідача не був залучений ОСОБА_2 , а вчинення чи не вчинення нотаріальної дії стосується його прав та обов`язків.
10.         ОСОБА_1 просив: визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Другої Переяславської державної нотаріальної контори Київської області Коляденка Я. В. № 121/01-31 від 15 грудня 2022 року; зобов`язати Другу Переяславську державну нотаріальну контору Київської області видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 , який посвідчений Стовп`язькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 03 липня 2017 року за реєстровим № 8, на всю спадщину за заповітом, у тому числі на весь житловий будинок АДРЕСА_1 та на всю земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223387201:03:007;0301, що розташована у с. Стовп`яги Бориспільського (колишнього Переяслав-Хмельницького) району Київської області.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
11.        Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та про зобов`язання вчинити дії відмовлено.
12.        Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки відповідач не довів неправомірності дій нотаріуса, який правильно встановив, що частка 
ОСОБА_5 , який був визначений спадкоємцем за заповітом, але помер до відкриття спадщини ОСОБА_3 , розподілилася між двома іншими спадкоємцями за заповітом, які були живі на час відкриття спадщини - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних долях.  ОСОБА_4 належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що встановлено рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2022 року у справі № 373/1103/21. Нотаріус дійшов правильного висновку, що спадщина після смерті ОСОБА_3 має бути розподілена у такий спосіб:                         1/2 частину її спадкового майна успадковує ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом; 1/2 частину її спадкового майна фактично прийняв ОСОБА_4 , як спадкоємець за заповітом. У зв`язку із смертю останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкована ним 1/2 частина спадкового майна ОСОБА_3 підлягає спадкуванню відповідно до вимог закону. Після смерті ОСОБА_4 заведена інша спадкова справа приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В. В. 
13.        Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно спадкодавця та роз`яснено про можливість видачі йому такого свідоцтва на 1/2 частину спадкового майна ОСОБА_3 , що відповідає вимогам закону. 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
14.        Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2024 року - без змін.
15.        Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_4 , як спадкоємець за заповітом вважається таким, що прийняв спадщину, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто, ОСОБА_4 спадщина після смерті його баби ОСОБА_3 належить від дня її смерті, оскільки він прийняв спадщину після неї. За обставин положення закону про спадкову трансмісію застосуванню не підлягають.
Узагальнені доводи касаційної скарги
16.        22 січня 2025 року  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат 
Радзієвська О. Є., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
17.        Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах - частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, зокрема чи вважається спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини таким, що прийняв спадщину, якщо він помер до закінчення строку, встановленого статтею 1270 ЦК України та за життя не вчинив жодних дій щодо прийняття або щодо відмови від прийняття спадщини (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки               (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
18.        Заявник вважає, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях взагалі не було надано жодної правової оцінки наведеним позивачем аргументам, згідно з якими відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України для прийняття спадщини спадкоємець повинен не лише постійно проживати зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, не заявляти про відмову від неї. На момент смерті   ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, через три місяці і три дні після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , строк, встановлений                статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, ще не закінчився. 
19.        Позивач звертає увагу, що ОСОБА_4 не подав жодних заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом або про відмову від її прийняття, встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини на момент його смерті не закінчився, воля ОСОБА_4 залишилася невиявленою, отже правочин щодо прийняття ним спадщини не був вчинений, оскільки не були дотриманні усі необхідні умови для його вчинення (шестимісячний строк не закінчився).
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов
Фактичні обставини справи, встановлені судами
20.         ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . 
21.        Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223387201:03:007:0301, у с. Стовп`яги Бориспільського району Київської області.
22.        Відповідно до посвідченого секретарем виконкому Стовп`язької сільської ради 03 липня 2017 року заповіту ОСОБА_3 за життя заповіла 
ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 все належне їй майно в рівних частках кожному.
23.        Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , подавши 16 лютого 2021 року до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом.
24.        Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за життя спадкоємця ОСОБА_3 . 
25.        Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через три місяці і три дні після відкриття спадщини.
26.        З часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 і до дня своєї смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявами щодо його прав на спадкове майно ОСОБА_3 не надходило. 
27.        30 квітня 2021 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 , як спадкоємець другої черги після смерті ОСОБА_4 , з приводу оформлення спадкових прав за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його баби ОСОБА_3 .
28.        Постановою від 30 квітня 2021 року державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області відмовив ОСОБА_2 в оформленні спадкових прав за законом після смерті 
ІНФОРМАЦІЯ_1 його баби ОСОБА_3 на частку житлового будинку 
АДРЕСА_1 та часток земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, що розташована за тією ж адресою. 
29.        Вказана відмова обґрунтована відсутністю належних та допустимих доказів факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 з 
 ОСОБА_3 станом на час відкриття спадщини.
30.        Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2022 року у справі № 373/1103/21 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та встановлено факту постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на час відкриття спадщини внаслідок смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 по 
АДРЕСА_1 . Вказане рішення набуло законної сили та є чинним.
31.        15 грудня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Другої Переяславської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його баби ОСОБА_3 , на весь житловий будинок 
АДРЕСА_1 та на всю земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, що заходиться за тією ж адресою.
32.        Постановою від 15 грудня 2022 року державний нотаріус Другої Переяславської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав за заповітом, посвідченим Стовп`язькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 03 липня 2017 року та зареєстрованим у реєстрі за № 8, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його баби ОСОБА_3 , у спадковій справі № 2/2021 на весь житловий будинок АДРЕСА_1 та на всю земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 25 га, кадастровий номер 322387201:03:007:0301, що розташована у с. Стовп`яги Бориспільського (колишнього Переяслав-Хмельницького району) району Київської області. 
33.        Указаною постановою ОСОБА_1 роз`яснено, що на його ім`я можливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку та на 1/2 частку земельної ділянки. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
34.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
35.        Згідно з пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
36.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
37.        Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
38.        До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
39.        Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
40.        Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
41.        Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
42.        Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
43.        Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України).
44.        Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).
45.        Разом із тим, статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
46.        Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить у порядку спадкування до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.
47.        Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК України).
48.        Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
49.        У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
50.        Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
51.        Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
52.        Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи підстави позову й вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено правових підстав для видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на усю спадщину за заповітом ОСОБА_3 (житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223387201:03:00760301).
53.        Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.
54.        Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті (трансмітент), до його спадкоємців (трансмісар), тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.
55.        Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2022 року № 373/1103/21 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_3 станом на час відкриття спадщини (смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою:                                АДРЕСА_1 .
56.        Цим рішенням суду встановлено, що 27 травня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Хоменко В. В. заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 брата ОСОБА_4 . Нотаріусом заведено спадкову справу № 05/2021.
57.        01 червня 2021 року до державного нотаріуса 15-ї Київської державної нотаріальної контори надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про прийняття ним спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 брата ОСОБА_4 . Державним нотаріусом заведено спадкову справу № 609/2021, яка в подальшому на вимогу приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Хоменко В. В. була передана йому для об`єднання з раніше заведеною спадковою справою                № 05/2021.
58.        Факт прийняття спадщини ОСОБА_4 безспірно встановлений рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 
від 15 січня 2022 року та відсутністю поданих ним за свого життя заяв про відмову від спадщини. Тобто ОСОБА_4 спадщина після смерті його баби ОСОБА_3 належить від дня її смерті, оскільки він фактично прийняв спадщину у розумінні положень частини першої, третьої статті 1268 ЦК України, а тому за обставин цієї справи, положення ЦК України про спадкову трансмісію застосуванню не підлягають. 
59.        З урахуванням встановлених у цій справі обставин, позивачу було правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно спадкодавця ( ОСОБА_3 ) та роз`яснено про можливість видачі йому такого свідоцтва на 1/2 частину спадкового майна за заповітом. Позивач також не позбавлений права на спадкування за законом майна після смерті                   ОСОБА_4 , з урахуванням прав на спадкування інших спадкоємців, у порядку, передбаченому ЦК України. 
60.        Доводи заявника про те, що ОСОБА_4 помер після відкриття спадщини, але не прийняв її відповідно до вимог закону, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки факт його проживання із спадкодавцем встановлений судовим рішенням у справі № 373/1103/21. ОСОБА_4  не відмовлявся від прийняття спадщини до своєї смерті, а той факт, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини не сплинув на момент смерті ОСОБА_4 не спростовують встановлений факт прийняття ним спадщини.
61.        Під час вирішення спору судами правильно застосовано до спірних правовідносин положення статей 1268, 1270 ЦК України.
62.        За встановлених обставин, враховуючи зміст та вимоги заявлених позовних вимог, слід погодитися з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог. Такі висновки суду першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам матеріального і процесуального закону.
63.        Слід також зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
64.        Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального чи порушенням норм процесуального права.
65.        Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
66.        Враховуючи наведене, встановивши у межах доводів касаційної скарги відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Радзієвська Олена Євгенівна, залишити без задоволення.
2.           Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 27 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                       Є. В. Синельников
 
                                                                                                О. М. Осіян
 
                                                                                                В. В. Шипович